П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7893/19	

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
                                                                                                          Повний текст судового рішення складений 21.02.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

           24.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання    протиправними дій, щодо відмови донарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової винагороди; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2   ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 35 календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% грошового забезпечення, яка передбачена   постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010р. № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2020р. позов задоволений.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.  
          Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністра оборони України № 406 від 19.12.2013р. (по особовому складу), полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п. «б» ч.6 (за станом здоров`я)   ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
          Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Головного оперативного забезпечення Збройних Сил України № 246 від 25.12.2013р. (по стройовій частині), полковника ОСОБА_1 з 25.12.2013р. виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білгород-Дністровського об`єднаного міського військового комісаріату Одеської області. Призначено виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби (вислуга років у Збройних Силах станом на 19.12.2013р.: календарна   35 р. 05 міс., пільгова   36 років. /а.с.9/
           02.10.2019р. позивач звернувся до фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України із заявою про донарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яку він отримував під час проходження військової служби; надання розрахунку нарахованої та виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. /а.с.10/
          Листом фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України №305/1766 від 11.10.2019р. повідомлено позивача, що відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. №260, до місячного грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховувалася одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби за станом здоров`я, включалися: оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і місячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагороди). Таким чином, у фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України немає законних підстав для включення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснено обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, та проведення відповідного перерахунку. /а.с.11/
          Згідно з архівною довідкою, виданою ОСОБА_1 , за період з травня по грудень 2013р. йому нараховувалася та виплачувалася у складі грошового забезпечення додаткова грошова винагорода. /а.с.12/
 Не погоджуючись з діями щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Перевіривши матеріали справи, судова колегія  погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
          Відповідно до ч.2   ст.19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
          Згідно з ч.1   ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-ХІІ (надалі - Закон України №2011-ХІІ)   держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
          Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
          Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.9 Закону України №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
             Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
          Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
          Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
          Порядок виплати грошового забезпечення   визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
          Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
          Згідно з абз.1 ч.2   ст.15 Закону України №2011-ХІІ    військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
          Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено з військової служби на підставі п. «б» ч.6 (за станом здоров`я)   ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
          На момент звільнення ОСОБА_1 його календарна вислуга років складає більше 10 років, а тому, відповідно до ч.2   ст.15 Закону №2011-ХІІ, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
          Положеннями п.1   постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»   №1294 від 07.11.2007р. (чинна на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
          Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889» від 13.03.2013 р. №161 (чинна на час виникнення спірних правовідносин)   пункт 1   викладено в такій редакції: « 1. Установити щомісячну додаткову грошову винагороду:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення».
          Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час проходження служби отримував щомісячну додаткову грошову винагороду. /а.с.12/
          За змістом п.38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. №260 до місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
          Аналогічні норми щодо невключення винагород до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, містить також Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військо службовцям Збройних Сил України, затверджена   наказом Міністра оборони України від 15.11.2010р. №595 (чинна на час виникнення спірних правовідносин).
          Разом з тим, положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   передбачено врахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні      грошового забезпечення.
          Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
          Згідно з ч.3 ст.7 КАС України   у разі невідповідності правового акта   Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
          Відповідно до ст.2 КАС України    завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Таким чином, у даному випадку застосуванню підлягають положення саме   Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким визначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця.
Враховуючи вищенаведені правові норми щодо права позивача на включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, яке він отримував під час проходження служби, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та раніше виплачених сум.
          Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019р. (справа №826/11679/17); від 24.10.2018р. (справа №820/3211/17).
          За правилами   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.311, 315,   316,   321, 322, 325,   329      КАС України   суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.