УХВАЛА

23 липня 2020 року 
Київ
справа №240/12008/19
адміністративне провадження №К/9901/17097/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №240/12008/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку,
в с т а н о в и в :
В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 всіх сум, належних йому у день звільнення (невиплати грошової компенсації за речове майно у розмірі 85554,90 грн. за період з 16.09.2019 до 28.11.2019);
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні (невиплати грошової компенсації за речове майно у розмірі 85554,90 грн. за період з 16.09.2019 до 28.11.2019) в сумі 53492,21 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року - без змін.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скарга, яка 13.07.2020 надійшла до суду касаційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.
Відповідно до частин 4, 5 статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
До касаційної скарги позивач додає копію посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни – ветерана війни серії НОМЕР_2 від 25.09.2019 року та зазначає про те, що на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. 
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 5   Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
До касаційної скарги додано копію посвідчення, з якої вбачається, що пред`явник цього посвідчення є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни. 
З наданої копії розвороту посвідчення не вбачається, що позивач відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Разом з цим, за змістом   статті 5 Закону України «Про судовий збір» пільг щодо сплати судового збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни - інвалідів війни не встановлено.
Частиною першою   статті 77 КАС України   передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до   статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Частиною першою статті 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач у цій справі є фізичною особою і, звернувшись до суду в 2019 році, заявив дві позовних вимоги майнового характеру на загальну суму 139 047,11 грн. (85  554,90 грн. - невиплата грошової компенсації за речове майно та 53  492,21 грн. - середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні).
Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.
Отже, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 2780,94 грн   (200 % від 1390,47 грн (1 % від 139047,11 грн).
При цьому Верховний Суд враховує висновок щодо застосування норм права, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, згідно з яким середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі або документів, підтверджуючих наявність підстав для звільнення від такої сплати.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів – УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102   «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________   (ПІБ чи назва установи, організації позивача),   на рішення від ______   (Дата оскаржуваного рішення)   по справі _________   (Номер справи),   ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд)   (назва суду, де розглядається справа), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №240/12008/19 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                     О.А. Губська

Судді                                                                                         М.В. Білак    

                                                                                       О.В. Калашнікова