ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 липня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №583/1503/17 
Номер провадження 22-ц/816/1077/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони справи: 
позивач: Охтирська місцева прокуратура Сумської області в інтересах Охтирської міської ради, 
відповідач - ОСОБА_1 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року в складі судді Ільченко В.М., постановлене в м. Охтирка, повний текст судового рішення складено 28 лютого 2020 року,  

                                                         в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду в червні 2017 року керівник Охтирської місцевої прокуратури просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Охтирської місцевої ради Сумської області збитки, завдані використанням земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів, у розмірі 182743 грн. 29 коп. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Свої вимоги мотивував тим, що на підставі договору купівлі - продажу № 888 від 16.06.2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом Охтирського нотаріального округу Ковальчук В.М., відповідач набула в приватну власність нежитлові будівлі, що розташовані на землях комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що земельна ділянка, на якій розташовані нежитлові будівлі має кадастровий номер 5910200000:02:008:0016  та цільове призначення - комерційне використання. Вказує, що відповідач з часу придбання об`єктів нерухомості жодних дій спрямованих на оформлення права користування відповідною земельною ділянкою не вчинила, плату за фактичне землекористування не вносить. Дій спрямованих на укладання договору оренди земельної ділянки не вчиняла. Таким чином, відповідач за відсутності договору оренди чи інших правовстановлюючих документів, починаючи з 16.06.2015 року здійснює фактичне неоплатне використання земельної ділянки комунальної форми власності Охтирської міської ради Сумської області, загальною площею 0,8436 га, що розташована в АДРЕСА_1 , внаслідок чого територіальній громаді м. Охтирка завдано збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі, не отриманої за звичайних умов орендної плати за землю, що становить 182743 грн. 29 коп. Зазначає, що органом уповноваженим державою на звернення до суду є Охтирська міська рада, однак вона не вчиняє жодних заходів щодо стягнення збитків, що може призвести до пропуску строків позовної давності, а тому наявні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, оскільки такою бездіяльністю порушуються державні та суспільні інтереси. 
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради Сумської області 141145 грн. 37 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з неї 141145 грн. 37 коп. та судового збору і ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не перевірив підстави для звернення прокурора до суду в інтересах Охтирської міської ради. Вказує, що прокурор обґрунтував необхідність такого звернення відсутністю в Охтирської міської ради коштів на сплату судового збору. При цьому вказані обставини не були перевірені судом першої інстанції. Вказує, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, а представництво прокурором «інтересів держави» в суді здійснюється «у виключних випадках», а тому прокурор може звернутися до суду з позовом лише у випадку відсутності відповідного компетентного органу або нездійснення чи неналежного здійснення останнім відповідних повноважень. Зазначає, що прокурор наділений повноваженнями представляти інтереси держави в суді, проте не наділений такими повноваженнями щодо представництва інтересів територіальних громад. Також вказує, що Охтирська міська рада не є власником спірної земельної ділянки, з огляду на що, їй не може бути завдано збитків. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спірну земельну ділянку було придбано відповідачем для здійснення нею власної комерційної діяльності. Наголошує, що вона зареєстрована як фізична особа - підприємець і її діяльність не припинено, а тому вказана справа не підсудна Охтирському міськрайонному суду Сумської області і повинна розглядатися за правилами господарського судочинства. Зазначає, що на момент укладання договору оренди земельної ділянки, орендарем спірної земельної ділянки виступало ПАТ «Суми - Авто». Відповідно до приписів пункту 1.9 укладеного між сторонами договору купівлі - продажу до покупця перейшло лише право безоплатного користування земельною ділянкою, на якій розташовано придбане майно. Відповідно до укладеного договору купівлі - продажу у неї був лише обов`язок відшкодувати продавцю сплачену ним до бюджету Охтирської міської ради орендну плату до моменту припинення укладеного ним договору оренди земельної ділянки і будь - яких інших зобов`язань у неї не було. З огляду на вказане, суд першої інстанції неправильно визначив відповідача по справі. Зазначає, що суд прийшов помилкового висновку стосовно того, що попередній договір оренди земельної ділянки, що укладений між Охтирською міською радою та ПАТ «Суми - Авто» припинив свою дію 05.03.2015 року, оскільки ПАТ «Суми - Авто» після настання цієї дати не повернув орендодавцю земельну ділянку та продовжив нею користуватись. Припинення договору оренди спірної земельної ділянки було зареєстровано лише 07.09.2018 року. Крім того, відповідач не погоджується з розміром нарахованих їй збитків, оскільки вони не були підтверджені експертними висновками.
Від Охтирської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що усі землі крім тих, що перебувають у приватній чи державній власності належать до земель комунальної власності. Усі рішення органів місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки у власність або користування можуть прийматися без державної реєстрації права власності територіальної громади та таку земельну ділянку в Державному реєстрі. Зазначає, що договір купівлі - продажу об`єктів нерухомості відповідачем було укладено як фізичною особою, а не суб`єктом господарювання, а тому спір підсудний саме місцевому суду і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, можливе припинення відповідачем підприємницької діяльності не вплине на право власності щодо розташованих на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомості. Зазначає, що договір оренди спірної земельної ділянки, що укладений між Охтирською міською радою та ПАТ «Суми - Авто» припинив свою дію через закінчення строку на який його було укладено - 04.03.2015 року. Вказує, що розмір нарахованих збитків було розраховано відповідно до Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.06.2016 № 30. При цьому ставки орендної плати за землю, що діяли на території м. Охтирка в 2015 - 2016 роках та які були застосовані для розрахунку збитків викладені в Положенні про порядок оформлення права оренди земельних ділянок, затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 30.09.2014 № 1207 - МР. Вказує, що погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначення загальної суми збитків, що завдані відповідачем за період з 16.06.2015 по 31.12.2016 року в розмірі 141145 грн. 37 коп. Просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Від керівника Охтирської місцевої прокуратури до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що підстави його звернення до суду в інтересах Охтирської місцевої ради обумовлені порушенням (загрозою порушення) інтересів держави, а також нездійсненням (неналежним здійсненням) захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування. Зазначає, що Охтирська міська рада зверталася до прокуратури з листом щодо сприяння у зверненні з позовною заявою до суду про стягнення з відповідача коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів, оскільки має фінансові труднощі, пов`язані зі сплатою судового збору. Вказує, що саме громадянин є суб`єктом земельних правовідносин незалежно від того чи здійснює він підприємницьку діяльність чи ні, а тому вказана справа підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства. Водночас, питання підсудності справи вже було предметом судового розгляду та ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27.09.2017 року задоволено апеляційну скаргу Охтирської місцевої прокуратури. Скасовано ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2017 року про закриття провадження в даній справі в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду. Вказує, що з 16.06.2015 року до відповідача автоматично перейшло право користування земельною ділянкою, яке вона не оформила у встановленому законом порядку, а орендну плату не сплачувала. За таких обставин ОСОБА_1 є належним відповідачем по справі. Вказує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували розмір не отриманих коштів з орендної плати.
Відповідач та її представник у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Представник Охтирської місцевої прокуратури та представник Охтирської міської ради в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили у її задоволенні відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент придбання відповідачкою нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , право користування земельною ділянкою за цією адресою не було оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відповідач, в період з 16.06.2015 року по 31.12.2016 року використовувала її без достатніх правових підстав, у результаті чого, безпідставно набула дохід отриманий від безпідставно набутого майна, з огляду на що, в Охтирської міської ради Сумської області виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет. Також, суд дійшов висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів Охтирської міської ради Сумської області.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, між Охтирською міською радою та ПАТ «Суми - Авто» укладено договір оренди земельної ділянки від 16.12.2009 року, площею 0,8436 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору оренди земельної ділянки становить 5 років (том. 2 а.с. 15 - 17).
Рішенням Охтирської міської ради від 24.03.2015 року № 1395 - МР вирішено надати ПАТ «Суми - Авто» в оренду, строком на 5 років земельну ділянку, площею 0,8436 га для розміщення та обслуговування станції технічного обслуговування - землі житлової та громадської забудови (для комерційного використання) по АДРЕСА_1 (кадастровий номер - 5910200000:02:008:0016) (том. 1 а.с. 151).
05.03.2010 року в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, зареєстровано укладений між Охтирською міською радою та ПАТ «Суми - Авто» договір оренди земельної ділянки площею 0,8436 га, кадастровий номер 5910200000:02:008:001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: комерційне використання. Строк дії договору оренди земельної ділянки становить 5 років (том. 1 а.с. 19 - 21).
Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 16.02.2011 року № 34 «Про впорядкування нумерації житлових будинків, нежитлових будівель АДРЕСА_1, внесено зміни до нумерації житлових будинків, нежитлових будівель, зокрема, змінено нумерацію нежитлової будівлі в АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_1 » (том. 1 а.с. 22 -24). 
Відповідно до наданого розрахунку управлінням фінансів та економіки Охтирської міської ради від 22.11.2017 року за період з 01.01.2015 по 21.11.2017 року ПАТ «Суми - Авто» до міського бюджету м. Охтирка сплачено орендної плати в сумі 43924 грн. 58 коп., які були сплачені даним підприємством протягом  січня -  червня 2015 року як орендна плата  земельної ділянки  за 2015 рік     (том. 2 а.с. 23).
16.06.2015 року між ПАТ «Суми - Авто» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі - продажу нежитлових будівель та споруд, а саме: адмінбудівлі -цеху по ремонту з прибудовами, цеху по ремонту з прибудовами, складу,столової - магазину, Е, е, е1, е2, е3, е4, котельні Б, будівлі акумуляторної В, складу Ж, убиральні З, огорожі 1,2, що розташовані на земельній ділянці площею 0,8436 га, кадастровий номер 5910200000:02:008:001 за адресою: АДРЕСА_3 , а.с. 15, 17-21).
Пунктом 1.9. укладеного договору встановлено, що до покупця переходить право користування земельною ділянкою, площею 0,8436 га, на якій розташоване нерухоме майно, згідно норм Земельного та Цивільного кодексів України. При цьому покупець відшкодовує продавцю суму орендної плати з моменту виникнення у покупця права власності на нерухоме майно до припинення права користування продавця земельною ділянкою.
Згідно з актом прийому - передачі нерухомого майна від червня 2015 року ПАТ «Суми-Авто» передав, а ОСОБА_1 прийняла нежитлові споруди, що є предметом договору купівлі - продажу від 16.06.2015 року. (том. 1 а.с. 123).
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець з 12.10.2000 року (том. 1 а.с. 120), та здійснює такі видами господарської діяльності, як технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, неспеціалізована оптова торгівля, вантажний автомобільний транспорт, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, надання ландшафтних послуг. (том. 1 а.с. 121). 
Покупцем за даним договором купівлі-продажу  визначено відповідача як фізичну особу, ані як  фізичну особу - підприємця.
В судовому засіданні  відповідач підтвердила, що з моменту придбання цієї нерухомості, дане майно нею не використовується при здійсненні нею підприємницькою діяльності.
У вересні 2015 року Охтирська міська рада звернулася до ПАТ «Суми - Авто» з листом, в якому повідомляла про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструвати його в реєстраційній службі Охтирського міськрайонного управління юстиції (том. 1 а.с. 13). У відповідь на вказаний лист ПАТ «Суми - Авто» надіслало на адресу Охтирської міської ради копію договору купівлі - продажу нежитлових будівель, що розташовані за вищевказаною адресою. (том. 1, а.ч. 14).
13.10.2015 виконавчий комітет Охтирської міської ради звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив останнього про необхідність оформлення права користування земельною ділянкою (том. 1 а.с. 16).
04.11.2016 року членами комісії з питань самоврядного контролю за використанням  та охороною земель та в галузі будівництва було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого було встановлено, що вказана земельна ділянка фактично використовується для здійснення комерційної діляності - розміщення та обслуговування станції технічного обслуговування. На вказаній земельній ділянці розміщені нежитлові приміщення площею 1376 м2, належні на праві власності ОСОБА_1 . Документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою на дату проведення обстеження відсутні (том. 1 а.с. 29). 
27.02.2017 року виконавчим комітетом Охтирської міської ради на адресу відповідача, разом з повідомленням направлено Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 19.12.2016 року № 02-08/12, що затверджений рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 15.02.2017 року № 33, яким встановлено розмір збитків, які були завдані ОСОБА_1 територіальній громаді м. Охтирка в сумі 182743 грн. 29 коп. (том. 1 а.с. 49, 51). 
Згідно з висновком старшого судового експерта Демузенко І.В. від 17.12.2019 року, розмір нарахованих Охтирською міською радою збитків, завданих використанням земельної ділянки по АДРЕСА_1 не підтверджується. (том. 3 а.с. 25-34). 
Листом від 31.03.2017 року виконавчий комітет Охтирської міської ради звернувся до керівника Охтирської місцевої прокуратури із проханням посприяти у зверненні до суду місцевою прокуратурою в інтересах Охтирської міської ради, шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_1 про відшкодування збитків. (том. 1, а.с. 61-62).
Рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1183 - МР вирішено надати ОСОБА_1 в оренду, строком на 5 років, земельну ділянку площею 0,8436 га, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для розміщення та обслуговування цехів по ремонту автомобілів) по АДРЕСА_1 (кадастровий номер - 5910200000:02:008:0016) (том. 2 а.с. 142).
09.08.2018 року між Охтирською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,8436 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору оренди земельної ділянки становить 5 років (том. 2 а.с. 171 - 174).
Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстраційно - інвентаризаційна служба Грунської сільської ради Сумської області від 28.08.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено в проведенні державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки, оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме зареєстровано оренду з іншою юридичною особою та не здійснено її припинення (том. 2, а.с. 169).
Листом від 30.08.2018 року виконавчий комітет Охтирської міської ради повідомив Відділ з питань державної реєстрації міської ради про те, що договір оренди землі від 16.09.2009 року, укладений між Охтирською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Суми - Авто», зареєстрований в Охтирському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 05.03.2010 року за № 041061400013, на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , припинив свою дію 05 березня 2014 року, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено (том. 3 а.с. 50).
04.12.2019 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, за ФОП ОСОБА_1 зареєстровано право оренди земельної ділянки, згідно договору оренди землі від 09.08.2018 року (том. 3 а.с. 54)
Загальне правило щодо підстав та порядку набуття права на землю із земель комунальної власності визначено ч.ч. 1,2 ст. 116 ЗК України, згідно якої, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Зважаючи на положення ст. 125 ЗК України, новий власник об`єкта нерухомості не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідачки виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловими приміщеннями, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», чого останньою зроблено не було.
Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно зі ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (п. 14.1.147).
Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5).
Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
З огляду на те, що відповідачка після набуття права власності на нерухоме майно не зверталася за оформленням права оренди на земельну ділянку до Охтирської міської ради, речові права на земельну ділянку не реєструвала, а її посилення на сплату  нею за договором купівлі продажу попередньому власнику нерухомого майна  грошової суми в рахунок  відшкодовує продавцю суми орендної плати з моменту виникнення у покупця права власності на нерухоме майно до припинення права користування продавця земельною ділянкою та відсутність можливості  здійснити реєстрацію свого права користування земельної ділянку через існування  зареєстрованого такого права за ВАТ «Суми - Авто» є безпідставними.
Так, міською радою доведено, що попередній орендар спірної земельної ділянки  ВАТ «Суми - Авто» оплатив  оренду плату тільки до моменту укладення з відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна, а  в силу ч.2 ст.120,ст.125 ЗК до нового власника переходить  право користування земельною ділянкою, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, з подальшим належним оформлення свого права користування. 
  Тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачка не набула визнаних належних прав користування щодо земельної ділянки і  в період з 16.06.2015 року по 31.12.2016 року використовувала вказану земельну ділянку без достатніх правових підстав.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи відповідачки стосовно того, що вона не є належним відповідачем по справі з огляду на те, що на час укладання договору купівлі - продажу нежитлових приміщень, спірна земельна ділянка знаходилася в оренді ПАТ «Суми - Авто», згідно з договором оренди від 16.12.2009 року, оскільки зі змісту вказаного договору вбачається, що строк його дії становить 5 років. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що договір оренди земельної ділянки укладений між Охтирською міською радою та ПАТ «Суми - Авто» від 16.12.2009 року зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.03.2010 року, таким чином строк дії вказаного договору закінчився 05.03.2015 року. Новий договір про оренду землі ПАТ «Суми - Авто» з Охтирською міською радою не укладало, хоча й сплачувало оренду плату за користування земельною ділянкою до моменту відчуження нежитлових приміщень (по 15.06.2015 включно), а тому перепон для укладання договору оренди земельної ділянки з Охтирською міською радою у відповідача не було. Крім того, сама реєстрація договору оренди землі в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку з ПАТ «Суми - Авто» не є перепоною для реєстрації за відповідачем права оренди на спірну земельну ділянку після укладання з Охтирською міською радою договору оренди землі, оскільки саме договір оренди земельної ділянки є підставою для реєстрації такого права.
Також, колегія суддів відхиляє доводи, що викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що відповідачка відшкодувала ПАТ «Суми - Авто» суму орендної плати з моменту виникнення у неї права власності на нерухоме майно до припинення права користування ПАТ «Суми - Авто» земельною ділянко, однак останнє не сплатило за цей період орендну плату Охтирській міській раді з огляду на те, що вказані обставини не впливають на обов`язок саме відповідача сплатити на користь Охтирської міської ради грошові кошти за користування земельною ділянкою. Так  відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18. При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач в разі відшкодування ПАТ «Суми - Авто» суми орендної плати не позбавлена можливості пред`явити до нього відповідну вимогу про повернення зайво сплачених коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір набутих відповідачем грошових коштів за безпідставне використання нею земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з висновків судової експертизи від 17.12.2019 року, розрахунки якої відповідачкою спростовані не були належними та допустимими доказами, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині неправильного визначення судом першої інстанції розміру безпідставно набутих грошових коштів відповідачем.
Також, колегія суддів зауважує, що питання  предметної підсудність вже була предметом розгляду і ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 вересня 2017 року скасовано ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2017 року про закриття провадження по даній справі  (том. 1, а.с.222-223). 
Проте, в судовому засіданні відповідач підтвердила, що з моменту придбання нежитлових приміщень вона не використовувала їх у підприємницькій діяльності. За таких обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в частині того, що вказаний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства неспроможними.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності у прокурора повноважень на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке:
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.  Положення п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII. Згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави або громадянина у суді полягає у здійсненні прокурорами процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених Законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. При цьому колегія суддів зауважує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у виключних випадках, які прямо передбачені Законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя. 
Європейський суд з прав людини у справах «Менчинська проти Росії», «Біцанін проти Росії» зазначив, що сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони.
Отже, прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, коли є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який вже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та  ст. 23 Закону «Про прокуратуру».
Відтак, колегія суддів вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Охтирської міської ради Сумської області, прокурор обґрунтовує наявність порушення прав держави тією обставиною, що незважаючи на те, що Охтирська міська рада є уповноваженим державою органом на здійснення функцій власника земельної ділянки, яка використовується відповідачем без належного оформлення прав на неї, останньою не вжито заходів спрямованих на стягнення безпідставно набутих відповідачем грошових коштів в судовому порядку, через наявні фінансові труднощі, що фактично може призвести до пропусків строків позовної давності та унеможливлення стягнення заборгованості. 
При цьому суд зауважує, що в контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, які не носять загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та спосіб, який відноситься до їх відання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що в даному спорі дійсно наявний державний інтерес, оскільки збитки завдані міській раді через ухилення  відповідача від укладенні договору оренди земельної ділянки і сплати орендної плати, яка відповідно до   ст. 14 ПК України визначена, як загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності,   і є джерелом доходів територіальних громад, бо  надходить до місцевого бюджету.
В результаті не укладення договору оренди земельної ділянки відповідач  позбавляє територіальну громаду міста отримання стабільного та своєчасного доходу в вигляді плати за користування земельною ділянкою та порушує економічні інтереси держави, підриває її економічне благополуччя.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з відповідача грошових коштів за безпідставне користування земельною ділянкою.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд
                                                         
                                                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 липня 2020 року.

Головуючий -                                                                                            С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                         В.І. Криворотенко

                                                                                                                     Т.А. Левченко