ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2054/20                                                                   Головуючий у 1 інстанції: Тимошенко В.П.
                                                                             Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 вересня 2020 року                                                                                          м. Київ
                    Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                            Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                              Бужак Н.М.
                                                                         Парінова А.Б.
За участю секретаря                                       Гайворонського В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), міського голови м. Черкаси Бондаренка Анатолія Васильовича, Черкаської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), міського голови м. Черкаси Бондаренка Анатолія Васильовича, Черкаської міської ради, в якому просив:
- скасувати постанову від 03 червня 2020 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенко Я.М. про закінчення виконавчого провадження ВП № 59479124 з виконання виконавчого листа у справі № 711/8370/18, боржником за яким є Черкаська міська рада;
- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенко Я.М. прийняти вимогу до міського голови Бондаренко A.B. про внесення в проект рішення № 4730-8-3 додаткових відомостей про прийняте рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року. Повідомити про наслідки за невиконання рішення суду за статтями 364, 367, 382 КК України;
- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенко Я.М. здійснити примусове виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у повному обсязі та виконати виконавче провадження ВП № 59479124 за їх змістом.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року позовну заяву - повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
19 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника міського голови м. Черкаси Бондаренка Анатолія Васильовича - Слинька Максима Геннадійовича надійшла заява про здійснення розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача, а також, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року про залишення позовної заяви без руху у встановлений суддею строк позивачем не виконані в повному обсязі, оскільки, позивачем не надано суду примірники позовної заяви з додатками для направлення відповідачам після відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В силу пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 16 червня 2020 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 залишено без руху.
У вищевказаній ухвалі суду запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом: - надання нової редакції позовної заяви із зазначенням: ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ стосовно відповідача або зазначення належного відповідача; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; позовних вимог відповідно до обраного способу захисту; - обґрунтованої заяви про витребування доказів; - засвідчених у встановленому порядку документів, доданих до матеріалів позовної заяви; - доказів сплати судового збору у сумі 2522,40 грн або засвідчених у встановленому порядку доказів належності до категорій осіб звільнених від сплати судового збору; - звернення до суду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання вимог ухвали Черкаського окружного адміністративного суду 16 червня 2020 року про залишення позовної заяви без руху 02 липня 2020 року,   ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про виконання ухвали від 16 червня 2020 року, до якої додано позовну заяву (виправлену) від 02 липня 2020 року разом з додатками.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року позовну заяву - повернуто позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху.
У вищевказаній ухвалі суду запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання суду документів, які були додані позивачем при зверненні до адміністративного суду та примірник позовної заяви з додатками для направлення відповідачам після відкриття провадження у справі.
Позивачеві надано десять днів з дня наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених у вказаній ухвалі суду.
Вищевказану ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 17 серпня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 102).
На виконання ухвали суду першої інстанції, 21 серпня 2020 року, ОСОБА_1 подано заяву про виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08. 2020 року, до якої додано виправлену позовну заяву з додатками (яку надіслав йому суд), які підтверджують направлення позову з додатками відповідачам (а.с. 103).
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Як було вищезазначено, підставою для повернення позовної заяви стало невиконання позивачем, на думку суду першої інстанції, вимог ухвали суду від 12 серпня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема, позивачем не надано суду примірники позовної заяви з додатками для направлення відповідачам після відкриття провадження у справі.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що  кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
Верховний Суд  у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №280/2538/19 зазначив наступне: «…Одним із елементів права на суд є право на доступ до суду, отже особа повинна мати можливість подати справу на розгляд, а суд повинен розглянути її без зайвих та неналежних правових чи практичних перешкод. Таке право покладає на державу як негативний обов`язок, - тобто утриматися від створення неналежних процесуальних перешкод для доступу до суду, - так і позитивний, тобто забезпечити практичний та ефективний доступ до суду».
Приписами частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
В силу ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. 
Частиною 2 статті 161 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Так, постановляючи оскаржувану ухвалу  про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду примірники позовної заяви з додатками для направлення відповідачам.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до виправленої позовної заяви було додано квитанції про надсилання позову відповідачам, копії яких, також, містяться в матеріалах справи (а.с.34,  105-108).
Таким чином, судом першої інстанції при вивченні матеріалів позовної заяви проявлено надмірний формалізм та, відповідно, зроблено передчасний висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки, позивачем  самостійно надіслано виправлену позовну заяву разом з матеріалами учасниками справи.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду  у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №280/2538/19.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 грудня 2018 року у справі №П/9901/736/18 наголосила, що, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення адміністративного  позову, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до  ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст.  229, 243, 315, 320, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в строк, визначений статтею 329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                           Вівдиченко Т.Р.
          
    Судді                                                                              Бужак Н.П.
                                                                                                  
                                                                                                 Парінов А.Б.