Справа № 991/1081/19
Провадження №1-кп/991/122/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 вересня 2020 року                                м. Київ Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №52019000000001072 від 02 грудня 2019 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Шандровець Турківського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення: прокурорів – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
зі сторони захисту: обвинуваченого – ОСОБА_4 та захисників – адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які беруть участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції з Сихівським районним судом м.Львів,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта,
установив:
16 червня 2020 року до Вищого антикорупційного суду від Офісу Генерального прокурора надійшли матеріали у кримінальному провадженні №52019000000001072 від 02 грудня 2019 року щодо ОСОБА_4 , якому відповідно до обвинувального акта висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України. 
Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 червня 2020 року матеріали справи передані колегії суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючої ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для розгляду питання про об`єднання(спільного розгляду).
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 02 липня 2020 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання та об`єднано матеріали кримінального провадження №52019000000001072 від 02 грудня 2019 року (справа № 991/4898/20, провадження № 1-кп/991/50/20) з кримінальним провадженням № 42018000000003042 від 05 грудня 2018 року (справа № 991/1081/19, провадження № 1-кп/991/122/19). 
07 вересня 2020 року під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акта. Клопотання обґрунтовує тим, що із системного аналізу норм кримінального процесуального закону слідує, що досудове розслідування завершується складанням та закінчується скеруванням обвинувального акта до суду. 16 квітня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні був продовжений до 02 червня 2020 року, обвинувальний акт складений та підписаний 12 червня 2020 року, а направлений на адресу суду 16 червня 2020 року. Вважає, що обвинувальний акт складений та підписаний поза межами процесуального строку, який був визначений прокурором до 02 червня 2020 року, відтак, стороною обвинувачення повідомлено про завершення досудового розслідування у травні 2020 року без складання та підписання обвинувального акта, яким відповідно до ст. 110 КПК України завершується досудове розслідування. Тому обвинувальний акт не відповідає ч.4 ст.110, ст.219, ст.283 КПК України, оскільки підписаний та складений після повідомлення про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів кримінального провадження та після спливу строку досудового розслідування, завершення якого було встановлено до 02 червня 2020 року, і підлягає поверненню прокурору.
Під час підготовчого судового засідання захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали подане клопотання, просять повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України.
Прокурор ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і може бути призначений до судового розгляду.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання, дослідивши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, проаналізувавши доводи клопотання, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.
Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
В п.3 ч.3 ст.314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК. 
             Щодо доводів обвинуваченого про неможливість призначення судового розгляду за обвинувальним актом, який, на його думку, був складений та підписаний поза межами процесуального строку досудового розслідування, суд вважає за необхідне наголосити, що їх оцінка була дана в ухвалі Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2020 року у цій справі, якою було констатовано, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було затверджено та  підписано в межах строку досудового розслідування, тому вказана обвинуваченим обставина не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта.  
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 не наведено такої невідповідності обвинувального акта у кримінальному провадженні №52019000000001072 вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, такої невідповідності судом не встановлено під час розгляду цього клопотання. 
Керуючись ст.ст. 291, 314, 372, 376 КПК України, суд -
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_3 

ОСОБА_2