П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5228/18	
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів - Джабурії О.В.,
                                     Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нерубайської сільської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Нерубайської сільської ради Одеської області, в якій просив визнати протиправним рішення Нерубайської сільської ради 496-VІІ від 26 червня 2018 року. Крім того, просив зобов`язати виділити земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1 гектари на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 року по справі № 420/5228/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №496-VII від 26.06.2018 року в частині відмови громадянину ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зобов`язано Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області вирішити питання про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1 гектари на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.
На виконання вказаного рішення суду 30 січня 2019 року, Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі №420/5228/18 зі строком пред`явлення до виконання  23 січня 2022 року.
22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про зобов`язання сільського голови Нерубайської сільської ради подати звіт про виконання рішення суду
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року  без змін.
26 червня 2020 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від ОСОБА_1 повторно надійшла заява про зобов`язання голови Нерубайської сільської ради Юрківського В.Л. подати звіт про виконання рішення суду (вх.№24458/20 від 25.06.2020р.).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення, яким зобов`язати Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області подати звіт про виконання рішення суду №420/5228/18 від 20 грудня 2018 року. Зокрема, апелянт зазначає, що повноваження адміністративного суду в частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд першої інстанції не звернув увагу на залучені до матеріалів справи докази. Крім того, судом порушено приписи ст. 382 КАС України, оскільки заяву позивача розглянуто за його відсутності. 
Відповідно до п.1 ч.1  ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися у залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, повноваженнями щодо встановлення судового контролю суд наділений лише під час прийняття рішення у справі, чого в даному випадку не зроблено. Також судом зазначено, що для повернення суми сплаченого позивачем судового збору, йому необхідно з відповідними документами звернутися до територіального органу Казначейства згідно Порядку №845.
Судова колегія вважає вірним рішення щодо відмови у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, але з інших підстав.
Відповідно до  ст.129-1 Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.1,2   ст.382 КАС України  суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, судовий контроль полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. 
З аналізу норм ст. 382 КАС України вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться не виконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Судова колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 382 КАС України суд першої інстанції має право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення і після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.  
          На думку судової колегії, зворотні висновки суду першої інстанції з посиланням на постанову Верховного Суду від 26.03.2020 по справі №823/175/17 є помилковими, оскільки Верховним Судом у зазначеній постанові сформований висновок, що встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами. Враховуючи, що позивач не навів аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і не надав доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, Верховний Суд не вбачав підстав для задоволення вимоги позивача в частині встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання постанови суду. Отже, касаційним судом не виключається право суду на встановлення судового контролю і після постановлення судового рішення, але при наявності доказів ухилення відповідача від виконання судового рішення. 
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КАС України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Судова колегія звертає увагу, що відповідно до положень даної норми у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується питання саме накладення штрафу, який є наслідком розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, а не питання щодо зобов`язання подати такий звіт.
З урахуванням зазначеного, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм, а саме ст. 382 КАС України, в частині розгляду його заяви без участі сторін є помилковими.
Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що судом при розгляді заяви про встановлення судового контролю не надана правова оцінка завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/5228/18 від 30.01.2019 щодо зобов`язання Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області вирішити питання про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1 гектари на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2019 відкрито виконавче провадження ВП№60652654. 
Постановою ВП №60652654 від 27.02.2020 цим же державним виконавцем закінчено виконавче провадження відповідно до вимог п.9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) (а.с. 214-215).
Вказаній постанові передувало прийняття Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області 04.06.019 рішення № 655-VII на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 420/5228/18 про зобов`язання ради вирішити питання про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1 гектари на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, яким відмовлено ОСОБА_1 у виділенні земельної ділянки у власність (а.с.100-101).  
Про прийняття такого рішення відповідач проінформував ОСОБА_1 листом від 06.06.2019 за № 02-17-651 та (а.с.98-99) та Біляївський міськрайонний відділ виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області листом від 06.02.2020 за № 02-17-136 (а.с.169).
За встановлених обставин вбачається, що рішення суду першої інстанції у даній справі №420/5228/18 є виконаним, що підтверджується, в тому числі, постановою про закінчення виконавчого провадження  ВП №60652654 від 27.02.2020, яка згідно відомостей ЄДРСР не була оскаржена.
В даному випадку позивачем використано своє право щодо примусового виконання рішення суду в порядку встановленому  Законом України «Про виконавче провадження», наслідком чого стало прийняття Нерубайською сільською радою рішення від 04.06.2019 №655-VII.
Доводи апелянта свідчать про фактичну незгоду з рішенням від 04.06.2019 №655-VI, що в свою чергу є самостійною підставою для звернення з позовною заявою, а не зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
З урахуванням зазначеного, факт виконання судового рішення за умови завершення у встановленому порядку виконавчого провадження не створює підстав для задоволення заяви позивача та встановлення судового контролю у цій справі.
Враховуючи, що суд першої інстанції помилково обґрунтував свої висновки доводами щодо можливості встановлення судового контролю лише під час прийняття рішення у справі та не надав оцінку обставинам фактичного виконання судового рішення, що відповідно до п.3, ч.1 ст.317 КАС України свідчить про необхідність зміни мотивувальної частини ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року з підстав, наведених у даній постанові.
Керуючись ст.ст.308,311,312,315,317,321,322,325,328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Мотивувальну частину ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року - змінити з підстав обґрунтування відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по адміністративній справі №420/5228/18.
В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 

Головуючий:                                                                                Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                          О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко