ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року 
Київ
справа № 826/17451/17
провадження № К/9901/9295/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Радишевської О. Р.
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади працівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року, ухваленого у складі головуючого судді Васильченко І. П., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Ганечко О. М., суддів: Федотова І. В., Коротких А. Ю.
І. Суть спору
1. У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади працівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
1.1. визнати протиправними дії Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора КП "Київтранспарксервіс" та зобов`язати зазначену комісію утриматись від внесення подання Київському міському голові щодо призначення (делегування) одного з визначених конкурсною комісією кандидатів на посаду директора КП "Київтранспарсксервіс";
1.2. зобов`язати Постійно діючу конкурсну комісію для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оголосити проведення нового конкурсу на призначення директора КП "Київтранспарсксервіс";
1.3. визнати протиправними дії Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора КП "Київтранспарсксервіс" та зобов`язати Київського міського голову утриматися від призначення одного з визначених конкурсною комісією кандидатів на посаду директора КП "Київтранспарсксервіс".
2. В обґрунтування позову зазначає, що в період з 15 грудня 2017 року по 18 грудня 2017 року в Департаменті транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводився конкурс на зайняття посади директора КП "Київтранспарсксервіс". З метою участі в конкурсі позивачем подано відповідну заяву з передбаченим пакетом документів, на підставі яких останнього допущено до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади.
2.1. Стверджує, що відповідачем конкурс проведено без дотримання процедури та з порушенням умов проведення конкурсу на зайняття вищевказаної посади, зокрема, незабезпечено проведення ефективного, об`єктивного та справедливого конкурсного відбору на засадах забезпечення рівного доступу можливостей і прав усіх кандидатів на вакантні посади щодо яких оголошений конкурс.
2.2. На думку позивача, принцип рівності було порушено, оскільки до участі у конкурсі було допущено 8 діючих працівників КП "Київтранспарсксервіс", які обіймали керівні посади, у зв`язку з чим, вони мали доступ не тільки до джерел інформації, але могли використовувати адміністративний ресурс.
2.3. Вважаючи оцінювання результатів конкурсу суб`єктивним внаслідок порушення процедури проведення конкурсу, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про зобов`язання Київського міського голову утриматись від призначення одного з визначених конкурсною комісією кандидатів на посаду директора КП "Київтранспарсксервіс", а також зобов`язати Постійно діючу конкурсну комісію для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оголосити проведення нового конкурсу на призначення директора КП "Київтранспарсксервіс".
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 липня 2017 року № 512 утворено Постійно діючу конкурсну комісію для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки, підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та затверджено її склад.
4. Відповідно до протоколу Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 жовтня 2017 року № 7, затверджено оголошення про умови та строки проведення конкурсного відбору кандидатур на посаду директора КП "Київтранспарсксервіс".
5. Згідно з протоколом Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23 листопада 2017 року № 9 ухвалене рішення про допуск дев`ятнадцяти кандидатів до участі у конкурсі, в тому числі і позивача.
6. При цьому конкурсною комісією надіслано документи однакової комплектності, які містять відомості про фінансово-економічне становище суб`єкта господарювання всім кандидатам допущеними до участі у конкурсі.  
7. Так, за результатами проведеного конкурсу, відповідно до протоколу Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 грудня 2017 року № 12 визначено двох кандидатів як переможців конкурсу на посаду керівника КП "Київтранспарсксервіс"- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
8. На підставі зазначеного протоколу постійно діючою конкурсною комісією для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направлено відповідне подання від 26.12.2017 до Київського міського голови про внесення за результатами проведеного конкурсу двох кандидатів на посаду директора КП "Київтранспарсксервіс".
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
9. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, в позові відмовлено.
10. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з відсутності будь-яких обмежень для участі у конкурсі на зайняття посади керівника суб`єкта господарювання комунального сектора економіки в місті Києві щодо діючих працівників відповідного комунального підприємства.
11. Зазначена позиція була підтримана і Шостим апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.
IV. Касаційне оскарження 
12. Позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
13. В обґрунтування касаційної скарги вказує на порушення судами приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, що зводиться до недослідження судами та ненадання належної оцінки протоколу конкурсної комісії від 18 грудня 2017 року № 12, конкурсних пропозицій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також аудіозапису конкурсу, що доданий до матеріалів справи.
14. Водночас, представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у відзиві вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
V. Позиція Верховного Суду
15. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
16. Водночас, 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
17. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
18. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
19. Відповідно до частин першої-третьої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
20. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
21. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».
22. Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів суду касаційної інстанції такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на таке.
23. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України в редакції, яка діяла на розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
24. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
25. Так, пунктами 1, 2 частини першої статті 4 цього ж Кодексу передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
26. При цьому, згідно з пунктом 17 частини першої цієї ж статті публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
27. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
28. Приписи ж частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка діяла на розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із трудових відносин, у порядку цивільного судочинства.
29. Слід зауважити на тому, що в КАС України в редакції, яка діє на момент розгляду справи в суді касаційної інстанції, визначення поняття публічної служби та відповідної юрисдикції адміністративних судів законодавець в аспекті розглядуваної справи не змінив. 
30. Як уже зазначено, спір у цій справі спрямований на оскарження дій Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади керівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора КП "Київтранспарксервіс".
31. На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши та вирішивши справу по суті, не врахували юридичної природи спору, що виник між сторонами, та не звернули увагу на те, що цей спір стосується трудових відносин, а відтак не належить до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
32. Враховуючи викладене, за суб`єктним складом сторін та сутністю спору ця справа підлягає розгляду в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.
33. За правилом пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
34. Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
35. За такого правового регулювання та обставин справи, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням вимог процесуального закону, а провадження в адміністративній справі - закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.
Керуючись пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX, статтями 3, 238, 341, 343, 349, 354, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 826/17451/17 скасувати.
3. Провадження в адміністративній справі № 826/17451/17 за позовом ОСОБА_1 до Постійно діючої конкурсної комісії для конкурсного відбору кандидатур на посади працівників суб`єктів господарювання комунального сектору економіки підпорядкованих Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
4. Роз`яснити, що вирішення цього спору віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Позивач має право протягом десяти днів із дня отримання копії цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У такій заяві може бути зазначений лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору, відповідно до глави 2 розділу І Цивільного процесуального кодексу України.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич
                                                                                                    
                                                                                                    О. Р. Радишевська