Справа № 127/5266/20
Провадження № 22-ц/801/1277/2020
Категорія: 77
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Марчук В. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року	Справа № 127/5266/20	м. Вінниця	

       
       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючої: Марчук B.C.,
суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу № 127/5266/20 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Антонюка В.В., дата складання повного тексту ухвали невідома, 

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з даним позовом до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 в якому просив визнати наказ відповідача №51-к від 31.01.2020 року про його звільнення із займаної посади незаконним, поновити його на посаді в.о. начальника проектно-конструкторського відділу виробничо-технічної служби КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вона подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме в ній не зазначено: офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін; ціни позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви. Також зазначено, що надані до позовної заяви копії письмових доказів не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України, оскільки не містять дати засвідчення, а копії документів доданих до позовної заяви для відповідачів взагалі не засвідчені.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2020 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 визнано неподаними і повернуто позивачу у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліки поданої позовної заяви в зазначений судом строк. 
Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зазначає, що ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2020 року про залишення його позовної заяви без руху він не отримував, з її змістом не був обізнаний, що і стало перешкодою у виконанні зазначених в ній вимог. Вказує, що повертаючи його позовну заяву, суд першої інстанції відмовив йому в судовому захисті, що є порушення ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
З урахуванням зазначеного, просить суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2020 року, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Згідно частин першої – п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним правовим вимогам не відповідає.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у наданий судом п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху від 04 березня 2020 року.
Однак, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
У відповідності до вимог ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як видно з матеріалів справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с.4).
Копія ухвали суду надіслана до виконання позивачу за адресою пров. Енергетичний, 23 м. Вінниця, проте вона повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою «інші причини не вручення» (а.с.7).
Відповідно до супровідного листа Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2020 року, ОСОБА_1 було повторно надіслано на його адресу копію ухвали суду від 04.03.2020 року для виконання (а.с.8), проте також не була вручена адресата, що підтверджується відстеженням поштового відправлення №2105016573950 з офіційного сайту «Укрпошта» (а.с. 10).
Повертаючи позовну заяву суд, як підставу повернення зазначив не виконання позивачем недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення без руху.
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим та передчасним.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення кореспонденції суду з вказівкою про причини повернення «інші причини не вручення» є доказом належного інформування учасника справи. Повернення кореспонденції суду з таких причин не свідчить про відмову сторони від одержання судового рішення чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зроблений висновок, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач повідомлений про надходження на його ім`я будь-якої кореспонденції.
Крім того, колегія суддів зауважує, що місцевим судом не використано зазначені позивачем в позовній заяві засоби телефонного зв`язку, шляхом скерування отримання ним ухвали про залишення позовної зави без руху. А отже, висновок суду що позивач не отримав ухвалу суду про залишення позову без руху з незалежних від нього підстав, є помилковим таким, що спростовується матеріалами справи.
Зважаючи на зазначені обставини, суд першої інстанції, вирішуючи питання про повернення позовної заяви, дійшов передчасного висновку про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позову без руху, оскільки доказів належного сповіщення його про її існування та обізнаності про необхідність усунення недоліків, матеріали справи не містять.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голднер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та дотримуватися пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герен проти Франції» від 29 липня 1998 року, § 37, рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).
Таким чином, оскаржувана ухвала суду дійсно постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставами для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2020 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча суддя: В.С. Марчук 

Судді: М.В. Матківська 

В.В. Сопрун