ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 815/2054/16
адміністративне провадження № К/9901/29181/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 (суддя Єфіменко К.С.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017 (судді: Золотніков О.С. (головуючий), Осіпов Ю.В., Скрипченко В.О.) у справі № 815/2054/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення - рішення від 01.12.2015 №0000484210, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки на загальну суму 7  697  122,64 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки щодо порушення позивачем вимог Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017, позов задоволено.
4. Рішення судів обґрунтовано висновком про те, що контролюючим органом не надано доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2016, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №61/28-08-42/30109015/16 від 10.11.2015, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.2.6, п. 2.8, п.3.1, п. 3.2, п. 3.5, п. 3.6, п.5.4, п.7.41 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004    № 637.
Висновок контролюючого органу порушення позивачем п. 2.6 Положення № 637, що виявилось в не оприбуткуванні підприємством готівки на загальну суму 1340247,20 грн по відокремленим підрозділам Товариства, зокрема по структурному підрозділу у м. Луганську на суму 419319,09 грн за період з 5 травня по 23 червня 2014 року, по структурному підрозділу у м. Донецьку на суму 315861,04 грн за період з 5 травня по 15 червня 2014 року та по структурним підрозділам м. Сімферополя та м. Севастополя на загальну суму 605067,07 грн за період з 18 квітня по 30 грудня 2014 року. В обґрунтування вказаного висновку контролюючий орган зазначає про відсутність ведення касових книг та оформлення касових ордерів у названих вище підрозділах за відповідні періоди, що є порушенням п. 2.6 названого Положення.
Також виявлено факт порушення Товариством вимог п.5.4 Положення № 637, яке, на думку контролюючого органу, полягало у невідповідності розрахунку ліміту залишку готівки у касі позивача нормам Положення 637. Порушення вимог п.2.8, п.3.5 Положення № 637, полягало у видачі Товариством готівкових коштів своїм співробітникам без підтвердження підписом одержувача таких коштів. Крім того, до позивача також  застосовано штрафні санкції за порушення пунктів 3.1 та 3.2, пунктів 7.39 та 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні з підстав проведення готівкових розрахунків без надання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем коштів.
На підставі акту перевірки за вищевказані порушення, враховуючи приписи абзаців 2, 3 та 6 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» Товариству нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7  697  122,64 грн, про що прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення 01.12.2015 №0000484210
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, вказує, що Товариством допущені порушення вимог Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що зафіксовано в акті перевірки.
9. Товариством надано заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог законодавства щодо ведення касових операцій та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Конституція України:
10.1. Стаття 19.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
13. Указ Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»:
11.1. Абзаци другий, третій та шостий статті 1.
Установити, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: 
за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум  виявленої  понадлімітної  готівки за кожний день;
за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми;
за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого  письмового  документа), який  би  підтверджував  сплату  покупцем  готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.
11.2. Стаття 2.
Установити, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань. 
12. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.
12.1. Пункт 1.2.
Каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.
Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
12.2. Пункт 2.6.
Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. 
Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. 
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. 
12.3. Пункт 2.8.
Підприємства  можуть  тримати в позаробочий час у своїх касах  готівкову  виручку  (готівку)  у  межах,  що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений  ліміт  каси,  обов`язково  здається до банків для її зарахування  на  банківські   рахунки.   Відокремлені   підрозділи підприємств  -  юридичних  осіб  можуть  здавати готівкову виручку (готівку)  безпосередньо  до  кас  таких  юридичних  осіб  або  до будь-якого  банку  для  її  переказу  і  зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.
За відсутності   банків   готівкова   виручка  (готівка)  для переказу на  банківські  рахунки  підприємства  (підприємця)  може здаватися   до   операторів  поштового  зв`язку  та  небанківських фінансових установ,  які в  установленому  законодавством  порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.
12.4. Пункти 3.1, 3.2.
Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями,  розрахунковими документами, документами за операціями із  застосуванням  електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу  (повернення) товарів, надання послуг,  отримання  (повернення) готівкових  коштів. 
Касові операції,  що проводяться  відповідно  до  Закону України  "Про  застосування  реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,  громадського харчування та послуг", оформляються згідно з вимогами цього Закону. 
12.5. Пункти 3.5, 3.6.
У разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред`явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий.  Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або  видатковій  відомості  про  одержання  готівки із зазначенням одержаної  суми  (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи  чорнильну  або  кулькову  ручку з чорнилом темного кольору.  Якщо видаткова  відомість  складена  на  видачу  готівки кільком  особам,  то  одержувачі  також  пред`являють  паспорти чи документи,  що їх замінюють,  і розписуються у  відповідній  графі документа. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові  ордери  або  видаткові відомості,  в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.
Видачу готівки касир проводить тільки особі,  зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.
12.6. Пункт 5.4.
Кожне  підприємство  визначає  ліміт  каси з урахуванням режиму і специфіки його роботи,  віддаленості  від  банку,  обсягу касових  оборотів  (надходжень  і  видатків)  за  всіма рахунками, установлених строків  здавання  готівки,  тривалості  операційного часу  банку,  наявності  домовленості  підприємства  з  банком  на інкасацію тощо.
Небанківські  фінансові  установи  та  оператори поштового зв`язку самостійно визначають порядок розрахунку ліміту каси з урахуванням особливостей  діяльності  та  режиму  роботи  цих  установ, обсягу готівкових  надходжень (видатків), строків здавання готівки тощо і на  підставі  зазначеного встановлюють розмір ліміту каси. 
12.7. Пункти 7.39, 7.41
Під час перевірки звітів про  використання  коштів  для вирішення господарських питань особлива  увага  приділяється отриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку  невикористаних  коштів  (одночасно  з відповідним звітом),  наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо.  Крім того,  ураховується те, що подання звітів про  використання  коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної  особи  або  за інших обставин,  що мають документальне підтвердження. 
Під час перевірки правильності оформлення видач готівки під  звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів  про використання коштів. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
14. У ході розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів, що були надані сторонами, зокрема первинних документів, наданих позивачем, оцінених доводів та обґрунтувань, які були зазначені (наведені) в акті перевірки, позовний заяві, запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, дійшли висновку про неправомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення з огляду на необґрунтованість та непідтвердженість належними доказами доводів контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.
Колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в акті перевірки, запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.
Касаційна скарга не містить і посилань щодо неповного чи неправильного встановлення обставин справи.
14. Поряд з вказаним колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 1340/3510/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 02 квітня 2013 року № 2-77а13, та зазначила про неможливість застосування положень абзацу третього статті 1 Указу № 436/95 (відповідальність за неоприбуткування готівки) до правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
15. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи. Оцінка доказів судами зроблена з огляду на приписи норм процесуального законодавства, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як контролюючим органом так і Товариством. 
16. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017 слід залишити без задоволення.
17. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
18. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі № 815/2054/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова