Номер провадження: 33/813/950/20
Номер справи місцевого суду: 505/674/20 
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.08.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінського О.О. від 26.05.2020 року,
                                встановив
Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ТМ «Копійка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №18 №093824 від 04.03.2020 року, ОСОБА_2 03.03.2020 року о 23 годині 30 хвилин в м. Подільськ, по вул.Армійська, 38 залишив автомобіль марки «FORD FUSION» р/н НОМЕР_1 з відчиненими передніми дверми, чим створив перешкоду учасника дорожнього руху та порушив вимоги п.15.13 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що водієм ОСОБА_2 порушено п.15.13 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, тоді як водій автомобіля який рухався в протилежному напрямку ОСОБА_1 мала всі можливості уникнути зіткнення, так як автомобіль «FORD FUSION» стояв на своїй полосі напрямку його руху, при включеній сигналізації та світлі фар, а також ширина проїжджої частини дозволяла їй здійснити маневр.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на допущену однобічність та неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для розгляду справи, та, як наслідок, прийняття незаконною постанови. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що, суд першої інстанції безпідставно посилався на письмові пояснення свідків, які не були безпосередньо допитані судом. Крім того вважає, що схема ДТП від 04.03.2020 року не відповідає вимогам законодавства, оскільки на схемі не вказане місце зіткнення, вказане місце не відповідає дійсності. Водій ОСОБА_2 перебував на зустрічній смузі, тобто, відкрились водійські двері та відповідно зіткнення сталось у смузі руху потерпілої. На думку апелянта, водій не належно закрив двері або замок водійських дверей технічно не справний, в наслідок чого двері відкрилися, коли вона проїжджала на автомобілі повз. ОСОБА_1 вважає, невиконання водієм ОСОБА_2 п.15.1, 15.2, 15.13 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками в ДТП оскільки, при умові дотримання водієм автомобіля «Ford Fusion» зазначених вимог ПДД дана дорожньо-транспортна пригода не відбулась.
За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому потерпіла ОСОБА_1 просила поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки розгляд справи у суді першої інстанції було здійснено без її участі, копію постанови вона отримала лише 17.06.2020 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`вилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 , надсилалася останньої. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо винуватості ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зі змісту мотивувальній частині оскаржуваної постанови вбачається, що всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суддею зазначені вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення не були дотримані та виконані, внаслідок чого, поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про закриття провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суддя районного суду послався на пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважав такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та виходив з того, що відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що водієм ОСОБА_2 порушено п.15.13 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, тоді як водій автомобіля який рухався в протилежному напрямку ОСОБА_1 мала всі можливості уникнути зіткнення, так як автомобіль «FORD FUSION» стояв на своїй полосі напрямку його руху, при включеній сигналізації та світлі фар, а також ширина проїжджої частини дозволяла їй здійснити маневр.
Однак, на думку апеляційного суду, висновок районного суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є невірним та необґрунтованим, не можна погодитися з доводами суду першої інстанції про те, що відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що водієм ОСОБА_2 порушено п.15.13 ПДР України. 
Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №18 №093824 від 04.03.2020 року, ОСОБА_2 03.03.2020 року о 23 годині 30 хвилин в м. Подільськ, по вул.Армійська, 38 залишив автомобіль марки «FORD FUSION» р/н НОМЕР_1 з відчиненими передніми дверми, чим створив перешкоду учасника дорожнього руху та порушив вимоги п.15.13 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються схемою ДТП та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 .
Зі схеми місця ДТП, яка сталася 03.03.2020 року на вул. Армійська, 38 у м. Подільську Одеської області, вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю автомобіля «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали видимі (зовнішні) пошкодження, а саме у автомобіля «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , деформовано та пошкоджено лівої передньої двері, пошкодження лакофарбового лівої двері, пошкодження лівого ліхтаря. У той же час автомобіль «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження кріплення лівого ліхтаря, лівого бамперу. Ширина проїзної частини дороги, де сталося зіткнення, складала 5.2 м., відстань від місця зіткнення транспортних засобів до узбіччя дороги по вул. Армійська з боку вул. Осипенко в бік вул. Я. Мудрого складала 2.6 м., відстань від переднього правого колеса автомобіля «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , до узбіччя дороги по вул. Армійська з боку вул. Я. Мудрого в бік вул. Осипенко складала 0.9 м., відстань від заднього правого колеса автомобіля «Renault Kangoo», д.з. НОМЕР_2 , до узбіччя дороги по вул. Армійська з боку вул. Я. Мудрого в бік вул. Осипенко складала 0.9 м., відстань від місця зіткнення транспортних засобів до місця зупинки автомобіля «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , складала 20.3 м., відстань від переднього правого колеса автомобіля «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , до узбіччя дороги по вул. Армійська з боку вул. Осипенко в бік вул. Я. Мудрого складала 0.25 м., відстань від заднього правого колеса автомобіля «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , до узбіччя дороги по вул. Армійська з боку вул. Осипенко в бік вул. Я. Мудрого складала 0.35 м. (а.с.4).
Відповідно до пояснень, наданих 04.03.2020 року ОСОБА_2 , останній рухався по вул. Армійська на автомобілі «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , зупинився біля будинку № 38, вийшов із автомобіля та пішов до своєї знайомої, при цьому передні двері автомобіля не замкнулись. У автомобіля «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , була включена аварійна сигналізація та габаритні вогні. В автомобілі залишились пасажири гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_2 покликали, він повернувся до свого автомобіля та побачив, що двері автомобіля пошкодженні та за 20 м. стояв автомобіль «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 (а.с.5).
Згідно пояснень, наданих 04.03.2020 року ОСОБА_1 , остання 03.03.2020 року біля 23:35 год. рухалась на автомобілі «Renault Kangoo», д. з. НОМЕР_2 , по вул. Армійська з боку вул. Осипенко в бік вул. Соборна, на рівні ЗОШ № 3 вона пригальмувала для проїзду «лежачих поліцейських», на зустріч автомобіля ОСОБА_1 рухався автомобіль з увімкнутими ближнім світлом фар та, коли транспортні засоби порівнялись, у автомобіля, який рухався їй на зустріч, відчинились передні ліві двері. У зв`язку з чим ОСОБА_1 не встигла зреагувати та здійснила зіткнення. ОСОБА_1 доповнила, що рухалась на своєму автомобілі зі швидкістю 10-15 км/г, тормозний шлях відсутній (а.с.9).
До матеріалів справи додано пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 04.03.2020 року, які пояснили, що вони як пасажири рухались на автомобілі «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , по вул. Армйській, де біля будинку № 38 ОСОБА_2 зупинив автомобіль на боковій частині дороги та, увімкнувши аварійну сигналізацію, ближнє світло та габаритні вогні, вийшов з автомобіля, закрив двері та пішов до будівлі. У цей час по зустрічній смузі дороги рухався автомобіль з увімкнутим світлом фар, з невеликою швидкістю. Автомобіль проїхав дуже близько та свідки почули скрегіт металу. Свідки зазначили, що водій ОСОБА_1 мала можливість уникнути зіткнення, так як автомобіль «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , стояв на своїй полосі, при увімкнутих аварійної сигналізації та світлом фар, ширина проїзної частини та швидкість дозволяла здійснити маневр.
Зі схеми ДТП від 03.03.2020 року вбачається, що відстань від автомобіля «Ford Fusion», д. з. НОМЕР_1 , до правого краю проїзної частини складала 0.9 м. При цьому ширина проїжджої частини по вул. Армійська, 38 у м. Подільську складає 5.2 м. Відстань від крайнього лівого краю проїжджої частини до місця зіткнення автомобілів - 2,6 м.
Апеляційний суд враховує докази, додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги, з яких вбачаються габарити автомобіля «Ford Fusion» - ширина: 1852 мм, довжина: 4872 мм, висота: 1478 мм.
Пунктом 2.3.д) Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
За правилами п. 15.1., 15.2 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).
У поясненнях в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 зазначив, що у зв`язку з відсутністю узбіччя він зупинив автомобіль на проїзній частині дороги на своїй полосі. У поясненнях від 04.03.2020 року ОСОБА_2 зазначив, що вийшовши з автомобілю, пішов до своєї знайомої, при цьому передні двері автомобілю не замкнулися.
Пункт 15.13 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_2 , встановлено, що забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
Проте ситуація, у якій ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем потерпілої ОСОБА_1 , свідчить про те, що вимоги пункту 15.13 Правил Дорожнього руху ним було грубо порушено, оскільки здійснивши зупинку транспортного засобу на проїжджій частині та залишаючи його дівері відчиненими, ОСОБА_2 не переконався, що це не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху. 
На переконання апеляційного суду висновок суду першої інстанції про те, що водій автомобіля який рухався в протилежному напрямку ОСОБА_1 , мала всі можливості уникнути зіткнення, так як автомобіль «FORD FUSION» стояв на своїй полосі напрямку його руху, при включеній сигналізації та світлі фар, а також ширина проїжджої частини дозволяла їй здійснити маневр, є помилковим, оскільки як встановлено апеляційним судом, водій ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу на проїжджій смузі дороги, залишивши відчиненими двері транспортного засобу, а тому у даному випадку можливі дії ОСОБА_1 не мають правового значення у доведенні вини ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Крім того, відсутність вини ОСОБА_1 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та наявність вини іншого її учасника підтверджується постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08.04.2020 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26.06.2020 року, постановленими за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . 
Апеляційний суд вважає, що у ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , останнім було створено небезпеку руху й він мав можливість уникнути зіткнення, оскільки був зобов`язаний залишаючи транспортний засіб переконатись що його двері зачинені, та він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, але цього не зробив. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що вина водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною.
Разом з цим, апеляційним судом при розгляді справи встановлені обставини, які є підставами для закриття провадження по справі. 
Зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_2 04.03.2020 року, а тому на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції закінчилися строки накладання адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП. У відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння.
Положеннями пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.
За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд 
постановив
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року, якою закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Одеського апеляційного суду                                              Ю.І.Кравець