Справа № 303/212/20

Закарпатський апеляційний суд

       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Йосипчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                                в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, 

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови, 10 січня 2020 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 на 771 км автодороги сполученням «Київ-Чоп», керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог передбачених п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306) (далі - ПДР), у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 9 від 10 січня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що справа розглянута за його відсутності, незважаючи на подане ним клопотання про відкладення розгляду справи на інший термін. Вказує і на те, що судом не звернуто увагу на низку порушень допущених як працівниками поліції, що складали протокол, так і лікарем, який здійснював огляд. Стверджує, що працівниками поліції не було проведено огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не зважаючи на вимогу про це, натомість його безпідставно було доставлено для проходження такого огляду у Мукачівську ЦРЛ, а оскільки на місці зупинки такий огляд проведено не було, то поліцейський не вправі був направляти його для огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я. Також вказує на те, що матеріали справи не містять акт медичного огляду, на підставі якого лікарем видано висновок № 9 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що лікарем не було проведено повторно огляд на стан сп`яніння через 20 хвилин, що підтверджується наявним у матеріалах справи відеоматеріалом, чим порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Також посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано місце вчинення правопорушенняч, так як подія відбувалась за адресою: м. Мукачево, вул. Червоногірна, біля будинку № 70. Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 13.02.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення. 

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Йосипчука І. І., який підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; що у розгляді апеляційної скарги приймає участь захисник ОСОБА_1 – адвокат Йосипчук О.В.
З матеріалів справи та оскаржуваної постанови вбачається, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 .. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився і зробив фотокопії документів 20.02.2020, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 45). У зв`язку з наведеним, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 , своєчасно подати апеляційну скаргу – поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 332095 підтверджено, що 10 січня 2020 року о 02 год. 37 хв. на 771 км. автодороги сполученням «Київ-Чоп», ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 9 від 10 січня 2020 року, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи (а. с. 1).
З Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від № 9 від 10.01.2020, складеного лікарем Мукачівської ЦРЛ Лендел Р. В. убачається, що направлений інспектором ОСОБА_2 10.01.2020 о 03 год. 15 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З указаного висновку також убачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із результатами огляду, про що свідчить його підпис. Між тим, з указаного Висновку не вбачається, що ОСОБА_1 подавав будь-які зауваження чи застереження щодо відомостей внесених до цього документу чи не погоджувався з результатами огляду (а. с. 2).
З копії постанови серії ДПО18 № 751109 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 10 січня 2020 року о 02 год. 37 хв. на 771 км. автодороги сполученням «Київ-Чоп», ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки в протилежних напрямках, чим порушив вимоги передбачені п. 8.5.1 ПДР (а. с. 3). 
З розписки ОСОБА_1 від 10.01.2020 вбачається, що останній зобов`язався не продовжувати рух транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , протягом 24-х годин (а. с. 4).
З копій протоколів серії ДПР 18 № 332096 та № 332097 вбачається, що такі складені щодо ОСОБА_1 , відповідно, за ст. ст. 124 та 122-2 КУпАП (а. с. 5-6).
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 10.01.2020 приблизно о 02 год. 37 хв. він не зупинився на вимогу працівників поліції, оскільки в силу погодніх умов, не побачив проблискових маячків, а звуковий сигнал почув уже біля місця ДТП, в яку потрапив через те, що переплутав вулиці й не побачив попереду пішохідний міст (а. с. 7).
Зазначені в протоколі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП обставини підтверджуються і наявним у матеріалах справи відеозаписом із боді-камер поліцейських, з якого також убачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння становив 1,65 % (а. с. 8). 
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор УПП в Закарпатській області Бойко С. В. був упереджений при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту під час розгляду справи апеляційним судом.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту під час розгляду справи апеляційним судом.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Бойко С. В. та лікаря ОСОБА_3 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також підписання ним протоколу та висновку медичного огляду, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувалось стороною захисту в ході її розгляду. 
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що як працівниками поліції, що складали протокол, так і лікарем, який здійснював огляд допущено низку порушень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки такі не підтверджені будь-якими доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було проведено огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не зважаючи на вимогу про це, натомість ОСОБА_1 безпідставно було доставлено для проходження такого огляду у Мукачівську ЦРЛ, а оскільки на місці зупинки такий огляд проведено не було, то поліцейський не вправі був направляти його для огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, - апеляційний суд відхиляє як такі, що будь-яким чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак примусово був доставлений до закладу охорони здоров`я і, при цьому, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Як такі, що не спростовують факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і не свідчать про недійсність проведеного огляду, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять акту медичного огляду, на підставі якого лікарем видано висновок № 9 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, і що лікарем не було проведено повторно огляд на стан сп`яніння через 20 хвилин. При цьому, наведені апелянтом доводи, апеляційний суд визнає такими, що не дають підстав для визнання відомостей, викладених у Висновку лікаря про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння недійсними. Також враховується і те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 становить 1,65 %.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано місце вчинення правопорушення, так як подія відбувалась за адресою: м. Мукачево, вул. Червоногірна, біля будинку № 70, апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження, оскільки як убачається з протоколу та інших наявних у матеріалах справи доказів працівниками поліції встановлено місце вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, – а/д Київ-Чоп М-06 771 км.
Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_4 , незважаючи на подане ним клопотання про відкладення її розгляду на інший день, - апеляційний суд вважає такими, що також не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує те, що: відповідно до вимог чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення; з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції неодноразово відкладався, у тому числі й за клопотанням ОСОБА_1 ; факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 апеляційним судом враховано як одну з підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР, та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі, про виклик свідків чи витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав  ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан