УХВАЛА

01 вересня 2020 року 
Київ
справа №640/18492/18
адміністративне провадження №К/9901/10134/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі №640/18492/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Мінісо/Україна/» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
08.04.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019.
23.04.2020 ухвалою Верховного Суду вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статтям 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України.
На адресу Верховного Суду від Головного управління ДФС у м. Києві надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги у справі №640/18492/18.
Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2020 відповідачу було запропоновано зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Податковий орган у клопотанні посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаючи, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Суд звертає увагу відповідача на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційну оскарження, скаржнику необхідно чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
Окрім того, відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за доцільне продовжити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом посилання на відповіді норми (норму) права стосовно якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не вчинена у первісно встановлений строк.
Керуючись статтями,       121, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Продовжити Головному управлінню ДФС у м. Києві строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі №640/18492/18 на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          І. А. Гончарова

Судді                                                                                                              І.Я.Олендер

                                                                                                                        Р. Ф. Ханова