ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23121/19                                        Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів:          Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.
за участю секретаря Скидан С. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва  від 30 березня 2020року
у справі № 640/23121/19 (розглянуто у порядку спрощеному позовному провадженні)
за позовом ОСОБА_1 
до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :
У листопаді 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва  звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі - відповідач), в якому просив суд: 
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на час призначення пенсії, Закон №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), у розмірі 86% від заробітної плати - 58597,65 грн без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити перераховану пенсію, починаючи з 01 жовтня 2018 року з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що останній перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з листопада 2010 року та отримує пенсію на підставі Закону України "Про прокуратуру" №1798-ХІІ, яка призначення у розмірі 86% заробітної плати та має право на перерахунок пенсії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погодившись з зазначеним судовим рішенням щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивачем (надалі - апелянт ) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва  від 30 березня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що наданий лист Генеральної прокуратури України (запит на інформацію) є підставою для перерахунку пенсії. 
Також апелянт зазначено, що судом першої інстанції встановлено право позивача на перерахунок пенсії, проте всупереч вимогам законодавства відмовив в задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідачем не подано відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач з 01 листопада 2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.
Листом від 16 вересня 2019 року №19/4-1444вих.-19 Генеральна прокуратура України повідомила позивачу, що на його запит від 09 вересня 2019 року щодо надання інформації про розмір та складові заробітної плати (грошового забезпечення) на теперішній час за відповідною посадою, з якої ОСОБА_1 вийшов на пенсію, та з інших питань Генеральною прокуратурою України надано відповідь №19/4-1444вих-19, в якій надано інформацію про складові та розмір грошового забезпечення полковника ОСОБА_1 за посадою старшого прокурора відділу, яку він займав на день звільнення 01 листопада 2010 року, за останній повний місяць служби, тобто жовтень 2010 року (стор. 12-14 том І).
З урахуванням вищезазначеного листа, 24 вересня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою, в якій просив провести перерахунок, у зв`язку з підвищенням посадових окладів працівникам Генеральної прокуратури України (Т.1, арк. 10).
Листом від 04 жовтня 2019 року №221021/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку його пенсії, посилаючись при цьому на пункт 5 Прикінцевих положень Закону  України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02 березня 2015 року, відсутність умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відсутність відповідного нормативно-правового акта (стор. 10 том І).
Позивач не погоджуючись з відмовою відповідача у здійсненні перерахунку пенсії, звернувся до адміністративного суду з позовною заявою.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при наявності правових підстав відповідач не мав права, здійснити перерахунок пенсії, оскільки відсутня довідка про складові заробітної плати, складеної та виданої відповідно до вимог чинного законодавства. Проте, як свідчать матеріали справи позивачем не було подано до Пенсійного фонду відповідну довідку, а подано лише Лист від 16 вересня 2019 року.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 50-1 Закону №1789-XII, у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII  (далі - Закон №76-VIII), який набрав чинності 1 січня 2015 року, внесено зміни до  статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".
Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону №1789-ХІІ.
З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність  Закон України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.
Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені  статтею 86 Закону №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції  Закону №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою №1013 підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.
Отже, на час прийняття постанови №1013, з прийняттям якої позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії  положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.
Як було зазначено вище, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ  умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 положення цієї норми визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення), тобто з 13 грудня 2019 року позивач має право на перерахунок пенсії.
Постанова №1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.
На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.
Положення Закону №76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VII викладено у новій редакції, на момент виникнення спірних правовідносин не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.
Враховуючи наведені положення, з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови №1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.
Проте, положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, крім того позивач просив здійснити перерахунок пенсії не за цим Законом, а за Законом №1789-XII.
Щодо доводів апелянта на те, що Лист від 16 вересня 2019 року №19/4-1444вих.-19 Генеральна прокуратура України є підставою для перерахунку пенсії, колегія суддів відхиляє.
Оскільки позивачу вищезазначеним листом надавалась інформація на запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а не на надання довідки про перерахунок пенсії.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оскільки Листом від 27 січня 2020 року №21-339вих.-20 Офіс Генеральної прокуратури повідомив позивача, що питання про надання позивачу Довідки для перерахунку пенсії продовжено на 45 днів.
Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи і наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Таким чином, у відповідача не було правових підстав для здійснення, на підставі звернення позивача, такого перерахунку, у зв`язку із чим відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача до пенсійного фонду про зобов`язання вчинити дії.
Висновки суду по даній постанові узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 23 квітня 2020 року у справі №522/838/17, від 30 квітня 2020 року у справі №569/6069/16-а та від 10 червня 2020 року у справі №569/3120/16-а.
Щодо посилання позивача на висновок експерта від 23 жовтня 2019 року №05-19 то колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку саме Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 відновлено право працівників прокуратури на перерахунок пенсій за  Законом №1697-VІІ.
Також, позивачем під час розгляду справи надав суду апеляційної інстанції Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії видану Офісом Генерального прокурора від 21 травня 2020 року, проте доказів надання даної довідку відповідачу суду не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права вищезазначену довідку Офіса генеральної прокурора подати до відповідача для перерахунку пенсії.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя                                                                      Г.В. Земляна

Судді:                                                                                          Є. І. Мєзєнцев

                                                                                                    В. В. Файдюк 

Повний текст постанови складено 13 липня 2020 року.