ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 липня 2020 року                                                                        м. Чернівці
справа № 727/9265/19
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Половінкіна Н. Ю. 
       суддів Литвинюк І.М., Одинака О.О.
секретаря Ковальчук Н.О.
з участю представника позивача Чернівецької міської ради Юзьків Миколи Івановича, представника відповідача ОСОБА_1 

учасники справи
позивач Чернівецька міська рада
відповідач ОСОБА_2 

апеляційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2020 року, головуючий у першій інстанції Слободян Г.М.

встановила:
       Чернівецька міська рада у серпні 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати.
       Зазначала, що ОСОБА_2 набуто право власності на будівлю літ. «Б», що розташована по АДРЕСА_1 та знаходиться на земельній ділянці площею 0,1091 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та належить до земель комунальної власності Чернівецької міської ради.
Попереднім власником нерухомого майна Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 здійснювалось на підставі договору оренди.
Рішенням Чернівецької міської ради від 01 березня 2017 року № 613 припинено договір оренди землі між Чернівецькою міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», від 17 вересня 2008 року у зв`язку з

Справа №727/9265/19                                                        Головуючий у 1 інстанції Слободян Г.М.
Провадження №22-ц/822/527/20                                 Доповідач Половінкіна Н.Ю. 
переходом права власності на будівлю до ОСОБА_2 та запропоновано останньому отримати земельну ділянку в оренду для обслуговування будівлі. 
Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 10 квітня 2017 року звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією оформити право оренди на земельну ділянку, на якій розташована будівля літ.«Б» по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2  набуто право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля літ.«Б» по АДРЕСА_1 , проте не  вчинено дій, спрямованих на оформлення права оренди земельною ділянкою, внаслідок чого зберіг безпідставно набуте майно грошові кошти у розмірі орендної плати з 1 березня 2017 року по 14 березня 2018 року. 
Актом комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради, від 14 березня 2018 року встановлено недоотримання Чернівецькою міською радою орендної плати за фактичне користування ОСОБА_2 земельною ділянкою в сумі 244244 грн. 28 коп.
Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти – орендну плату в сумі 244244 грн. 28 коп.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2020 року у позові Чернівецької міської ради відмовлено.
Чернівецька міська рада в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Чернівецької міської ради до  ОСОБА_2  про стягнення безпідставно збережених коштів – орендної плати в сумі 244244 грн. 28 коп. задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Вважає, що у ОСОБА_2 виник обов`язок укласти договір оренди земельної ділянки з часу виникнення права власності на нерухоме майно 1 грудня 2016 року.
ОСОБА_2 не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Чернівецька міська ради втратив належне їй майно (кошти від орендної плати).
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Незалежно від наявності вини в поведінці ОСОБА_2 , сам факт несплати за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату Чернівецькою міською радою майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Своєчасне вжиття ОСОБА_2 заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку, не звільняє його від обов`язку з оформлення права користування земельною ділянкою і обов`язку сплатити орендну плату до моменту переходу права власності на земельну ділянку. 
За логікою суду першої інстанції позовні вимоги підлягали задоволенню частково в розмірі несплаченого земельного податку, що в силу статті 274 Податкового кодексу складає 1 відсоток від нормативної грошової оцінки землі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Чернівецької міської ради підлягає залишенню без задоволення наступних підстав.
Відмовляючи у позові Чернівецької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати, суд першої інстанції керувався положенням ч.1, 2 ст. 1212, ч.1 ст. 1214 ЦК України, ст.12, ст.80, ст.83, ч.1, 2 ст. 93, ч.1 ст. 120, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.206 ЗК України та дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на ОСОБА_2 , обов`язку з сплати на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережених коштів – орендної плати в сумі 244244 грн. 28 коп.
На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 вживав і вжив усіх заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку, у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно. Користування земельною ділянкою ОСОБА_2 без укладеного договору оренди землі було зумовлене з метою забезпечення породження учасниками правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, тобто укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, внаслідок чого, спірне майно (земельна ділянка) не може вважатися набутим чи збереженим відповідачем без достатніх правових підстав. 
У даних спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою вирішувалося ОСОБА_2 у порядку її викупу, а не оформлення користування на умовах оренди. 
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати не є підставою для стягнення безпідставно збережених коштів – орендної плати з відповідача на користь позивача.
Водночас судом першої інстанції встановлено, що акт з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці, в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради від 14 березня 2018 року не затверджений рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради, не відповідає Положенню.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам відповідає.
Встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 вчинено договір купівлі-продажу будівлі літ.Б, що розташована по АДРЕСА_1 на земельнйі ділянці площею 0,1091 га, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. 1 грудня 2016 року (а.с.8-12). 
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7302678742018, будівля літ. «Б» по АДРЕСА_1 розташована на земельній ділянці площею 0,1091 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та належить до земель комунальної власності Чернівецької міської ради (а.с.14).
Рішенням 22 сесії 7 скликання Чернівецької міської ради №613 від 01 березня 2017 року визнано таким, що втратив чинність пункт 6 рішення міської ради 5 скликання від 17 липня 008 року №639 «Про надання юридичним особам та приватним підприємцям земельних ділянок в оренду та внесення змін в раніше прийняті рішення» в частині надання Відкритому акціонерному товариству комерційному банку «Надра» земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091 га в оренду до 01 серпня 2018 року для обслуговування будівлі та припинено договір оренди землі від 17 вересня 2008 року №5266, укладений між міською радою та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», у зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно до ОСОБА_2 , запропоновано ОСОБА_2 отримати земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091 га в оренду для обслуговування будівлі (а.с.16).
Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин направлено Продану В.С. (без зазначення дати) повідомлення з пропозицією терміново звернутися до Центру надання адміністративних послуг міської ради із заявою щодо надання в оренду земельної ділянки або повідомити відділ оренди землі управління земельних ресурсів департаменту про наміри щодо подальшого користування земельною ділянкою (а.с.17).
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091 га, кадастровий номер 7310136300:04:001:0002 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5227156,00 грн. (а.с.24).
Актом з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці, в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства комісії з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради від 14 березня 2018 року встановлено, що порушення вимог земельного законодавства ОСОБА_2 полягає у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091 га, кадастровий номер 7310136300:04:001:0002 у період з 01 березня 2017 року по 14 березня 2018 року без правопосвідчуючого документа на землю, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню Чернівецькій міській раді, становить 244244 грн. 28 коп. (а.с.25-26).
На підставі ч.1 ст.367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. 
За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову 
При цьому згідно зі  п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.
За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.
Предметом позову Чернівецької міської ради, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є стягнення  ОСОБА_2 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти – орендну плату в сумі 244244 грн. 28 коп. за період з 1 березня 2017 року по 14 березня 2018 року до оформлення права власності на цю земельну ділянку.
Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, Чернівецькою міською радою  зазначалося набуття  ОСОБА_2  права користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля літ.«Б» по АДРЕСА_1 , та не  вчинення дій, спрямованих на оформлення права оренди земельною ділянкою, внаслідок чого збереження безпідставно набутого майна грошових коштів у розмірі орендної плати з 1 березня 2017 року по 14 березня 2018 року. 
Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
За змістом статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Частиною першою статті 93 ЗК України передбачно, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 цього Кодексу).
Згідно із частиною першою статті 10 ЗК України та частиною першою          статті 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).
Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 у справі № 629/4628/16-ц.
Не можна погодитися з доводами Чернівецької міської ради, на які є посилання в апеляційній скарзі, про обов`язок ОСОБА_2 з оформлення права користування земельною ділянкою та сплати орендної плати до моменту переходу права власності на земельну ділянку.
Рішенням 36 сесії 7 скликання Чернівецької міської ради №862 від 05 вересня 2017 року вирішено надати ОСОБА_2 дозвіл на викуп земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091 га, кадастровий номер 7310136300:04:001:0002 цільовим призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07). 
08 вересня 2017 року розпорядженням міського голови №430-р зупинено дію пункту 3 рішення міської ради 7 скликання від 05.09.2017 року та внесено на повторний розгляд міської ради на позачергову 37 сесію 14 вересня 2017 року. 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернівецького міського голови Каспрука О.П. про визнання протиправним та скасування розпорядження визнано протиправним та скасовано розпорядження Чернівецького міського голови Каспрука О.П. №430-Р від 08 вересня 2017 року «Про зупинення дії пункту 3 рішення міської ради 7 скликання від 05 вересня 2017 року №862 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо продажу земельних ділянок, власникам об`єктів нерухомого майна, що розташоване на них та визнання такими, що втратили чинність окремих пунктів рішень з цих питань», яким ОСОБА_2 надано дозвіл на викуп земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091га кадастровий номер 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).
ОСОБА_2 звертався 13 серпня 2018 року до директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із пропозицією укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1091 га, кадастровий номер 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) відповідно до вимог чинного законодавства.
Чернівецької міською радою та ОСОБА_2 , від імені якого діяла на підставі довіреності ОСОБА_4 вчинено договір №30 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 16 вересня 2019 року, за яким покупцем внесено авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки 522715,60 грн., що складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5227156 грн. (а.с.63).
Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. 17 грудня 2019 року, ОСОБА_2 купив земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (а.с.105-107).
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №193531706 вбачається, що власником земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1091 га, кадастровий номер: 7310136300:04:001:0002, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі є ОСОБА_2 , форма власності приватна (а.с.109).
Отже, у даних спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою вирішувалось ОСОБА_2 у порядку її викупу, а не оформлення користування на умовах оренди.
Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 вживалося всіх заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно будівлю літ.Б, що розташована по АДРЕСА_1 .
Обставини зволікання або ухилення ОСОБА_2 від укладення договору купівлі-продажу землі, зловживання своїми правами, у період з 01 березня 2017 року по 14 березня 2018 року матеріали справи не містять.
Установивши, що користування земельною ділянкою ОСОБА_2 без укладеного договору оренди землі було зумовлене метою забезпечення породження учасниками правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, тобто укладення договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки, який в подальшому був укладений, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спірне майно (земельна ділянка) не може вважатися набутим чи збереженим ОСОБА_2 без достатніх правових підстав, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини 1 статті 1212 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2019 у справі № 922/1379/18.
За таких обставин рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 10 серпня 2020 року.

Головуючий                                                         Н.Ю. Половінкіна

       Судді                                                                         І.М. Литвинюк

О.О. Одинак