УХВАЛА

10 серпня 2020 року 
Київ
справа №400/506/19
адміністративне провадження №К/9901/18282/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желтобрюх І. Л., 
суддів - Білоуса О. В., Блажівської Н.Є.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №400/506/19 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Інгульське" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
24 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у цій справі.
За наслідками перевірки касаційної скарги суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Статтею 329 КАС України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року ухвалена в порядку письмового провадження. Строк на її касаційне оскарження закінчився 06 грудня 2019 року.
Касаційну скаргу подано (здано на пошту) 21 липня 2020 року, тобто зі значним пропуском строку (майже 7 місяців) на касаційне оскарження.
Одночасно з касаційною скаргою заявником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що первинна касаційна скарга була подана ним в межах строку встановленого КАС України, а повернення не позбавляє права повторного звернення до Суду. На думку скаржника, він не зволікав із повторним зверненням з касаційною скаргою. 
Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України, статтею 329 якого встановлено строк для подання касаційної скарги.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» касатор вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішення у цій справі. Ухвалою Верховного Суду від 13.01.2020 первинну касаційну скаргу було повернуто у зв`язку з несплатою судового збору, отримано скаржником 20.01.2020. Повторно скаржник звернувся 06.03.2020. Ухвалою від 31.03.2020 повторну касаційну скаргу було повернуто, як таку, що не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримано скаржником 16.04.2020. Втретє своє право на касаційне оскарження заявник реалізував 07.05.2020. Ухвалою Верховного Суду від 28.05.2020 останню також було повернуто, як таку що не містить встановлених КАС України підстав. Вказану ухвалу отримано касатором 26.06.2020.
Вчетверте з касаційною скаргою Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось 21.07.2020.
Як на підставу пропуску такого процесуального строку, заявник скарги посилається, зокрема, на те, що вчетверте право на касаційне оскарження реалізується ним під час дії карантину встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а строк на касаційне оскарження, продовжується на строк дії такого карантину.
Однак, вказана підстава не може бути визнана Судом як поважна. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року", яким, серед іншого, внесені зміни до КАС України, набрав чинності 2 квітня 2020 року. Тоді як строк на касаційне оскарження рішень у цій справі сплинув 06.12.2019, до набрання цим законом чинності.
З часу первинного повернення касаційної скарги (ухвала Верховного Суду від 13.01.2020) до дня подачі четвертої касаційної скарги (21.07.2020) минуло 7 місяців. При цьому, на думку скаржника, він не зволікав з повторним зверненням до суду з касаційною скаргою.
Зважаючи на значний пропуск строку (майже 7 місяців) на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення  її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
За таких обставин, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску відповідачем строку на касаційне оскарження та відсутність підстав для його поновлення.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк встановлений статтею 329 КАС України скаржником не наведено.
Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати скаржнику строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків касаційної скарги.
Недоліки касаційної скарги слід усунути шляхом подання суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, у випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення до касаційного суду зі скаргою у строк, визначений законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 329 - 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Миколаївській області строку на касаційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №400/506/19.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №400/506/19 залишити без руху.
Надати скаржнику строк  десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                        І.Л. Желтобрюх
Судді                                                                              О.В. Білоус
                                                                                       Н.Є. Блажівська