КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
Справа № 755/15872/19                                         Головуючий 1 інстанція - Галаган В.І.   
Провадження № 22-ц/824/2676/2020                       Доповідач 2 інстанція    - Суханова Є.М.

                                                      П О С Т А Н О В А
                                                       іменем     України
 
22  липня 2020 року                                                           м.Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
            головуючого судді:                 Суханової Є.М.,
            суддів:                                     Березовенко Р.В., Лівінського С.В.
            за участю секретаря:             Климчук Т.В.
 
           розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Житомир, на дії державного виконавця,- 
 
                                                              ВСТАНОВИЛА:                                                      
У жовтні 2019 року заявник  ОСОБА_1  звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із скаргою, заінтересовані особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Житомир, на дії державного виконавця.
Заявник мотивує свої вимоги тим, що 26.09.2019 року під час ознайомлення заявника із виконавчим провадженням ВП № 33957495 з виконання виконавчого листа № 2-3066/11 від 23.12.2011 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з заявника на користь ПАТ «ДЕІБУ» грошових коштів у сумі 691 789,14 грн. заявнику стало відомо, що стосовно нього відкрито ще одне виконавче провадження ВП № 48431693 з виконання виконавчого листа № 55/29831/14 від 31.07.2015 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення із заявника на користь ПАТ «ЕІБУ» грошових коштів в сумі 33 392,62 доларів США та 378 719,11 грн. Разом з тим, заявник не знав про відкриття виконавчого провадження ВП № 48431693, не отримував копій оскаржуваних постанов державного виконавця та мав змоги ознайомитися із оскаржуваним звітом, про наявність якого заявник дізнався лише отримавши листа ДП «СЕТАМ». Таким чином, заявник вважає, що державним виконавцем грубо порушено його права під час здійснення виконавчих дій, тому він змушений звернутись з даною скаргою до суду.
Просив  визнати незаконними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корягіної О.А. щодо неповідомлення заявника про відкриття виконавчого провадження № 48431693 від 13.08.2015 року та скасувати дану постанову; визнати незаконними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Журавель О.В. щодо неповідомлення заявника про винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 02.05.2019 року та скасувати дану постанову; визнати незаконними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Журавель О.В. щодо неповідомлення заявника про винесення постанови про арешт майна боржника від 02.05.2019 року та скасувати дану постанову; визнати незаконними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Журавель О.В. щодо неповідомлення заявника про винесення постанови від 13.05.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , неповідомлення заявника про результати проведення оцінки та подальшого використання звіту суб`єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості об`єкту нерухомого майна з метою його подальшої реалізації на електронних торгах (аукціоні) та скасувати дану постанову; визнати незаконними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Журавель О.В. щодо неповідомлення заявника про винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.09.2019 року та скасувати дану постанову.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року скаргу  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомир, на дії державного виконавця залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, апелянтом   ОСОБА_1  подав до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019  року скасувати та прийняти нову постанову про залишення скарги без задоволення.
  В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду першої інстанції є хибними, зроблені без урахування дійсних обставин справи. Зазначає, що судом першої інстанції при постановлені ухвали від 07.11.2019 року не було відображено того факту, що 06 листопада 2019 року о 10 год .40 хв., він через свого батька ОСОБА_3 ( представником за довіреністю) подав зо канцелярії Дніпровського районного суду м. Києва заяву про відкладення судового засідання з розгляду його скарги на іншу дату у зв`язку із перебуванням його на стаціонарному  лікуванні.
Вказую, що судом першої інстанції, не було надано правової оцінки поданій заяві про відкладення  розгляду справи в наслідок чого була постановлена помилкова ухвала по суті скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до змісту принципів верховенства права та пропорційності, ст.ст. 10, 11 ЦПК України, норми цивільного процесуального права мають застосовуватися судом відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Постановляючи ухвалу залишення без розгляду скарги  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Житомир, на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що скарга є необґрунтованою та безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.
З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)
Згідно з ч. 1 ст. 19 та статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 606-XIV), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, що видається судом (п. 1 ч. 2 ст. 17 Цього Закону) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Судом першої інстанції було  встановлено, що на підставі заяви стягувача ПАТ «ДЕІБУ» в м. Житомирі, за адресою, зазначеною стягувачем, постановою від 21.08.2012 року державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 33957495 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3066/11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДЕІБУ» заборгованості у розмірі 691 789,14 грн., та постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника, заборону його відчуження, зокрема, квартири АДРЕСА_1 . (Том 1 а.с. 67, 68, 69, 70, 86, 88, 90)
Копії постанов державного виконавця від 21.08.2012 року негайно були надіслані боржнику, який відмовився від їх отримання, що підтверджено відміткою поштового відділення. (Том 1 а.с. 71, 73)
Також встановлено, що державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження ВП № 33957495  здійснено ряд виконавчих дій, зокрема, складено акт опису й арешту майна по АДРЕСА_1 ; призначено експерта суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання з питань визначення ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 (копію постанови надіслано боржнику), з наслідком чого експертом складено Висновок про вартість об`єкта оцінки. (Том 1 а.с. 98-99, 102, 103-126)
Також встановлено, що отримавши копію постанови державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності та звіт про оцінку, боржником ОСОБА_1 надіслано на адресу Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ заперечення проти результатів оцінки майна боржника, на підставі заяви представник боржника ознайомився з виконавчим провадженням, та боржником подано ряд заяв проти подальшого проведення виконавчих дій у зв`язку із оскарженням дій державного виконавця та суб`єкта оціночної діяльності, а також подано ряд заяв боржника про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. (Том 1 а.с. 127 - 128, 129, 132, 133, 134, 138, 139, 201, 202-203)
У подальшому під час здійснення виконавчого провадження ВП № 33957495 державним виконавцем повторно призначено експерта суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання з питань визначення ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 , з наслідком чого експертом складено Звіт про оцінку двокімнатної квартири, після чого Звіти про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості об`єкту, після чого на підставі заяви боржника - Рецензію Звіту про незалежну оцінку вартості об`єкту. (копії постанов, звіти, рецензію надіслано боржнику). (Том 1 а.с. 165, 166-176, 177-193, 204, 210, 21, 212-216, 217, 220, 221, 223, 239-240, 243-246)
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2013 року у справі № 806/837/13-а, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про  визнання неправомірними дії та зобов`язання провести рецензування звіту № 1/9 від 11.01.2013року про проведення незалежної оцінки вартості квартири АДРЕСА_1 - відмовлено. (Том 2 а.с. 54-55, 56-57)
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.03.2013 року у справі № 806/1714/13-а, яку ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013 року залишено без змін, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом    ОСОБА_1 до   Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції       про визнання дій неправомірними і забов`язання вчинити дії. (Том 2 а.с. 58, 59-61)
На підставі заяви стягувача ПАТ «ДЕІБУ» в м. Житомирі, за адресою, зазначеною стягувачем, постановою від 13.08.2015 року державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження ВП №48431693 з примусового виконання виконавчого листа № 755/29831/14ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДЕІБУ» заборгованості у розмірі 691 789,14 грн. (Том 1 а.с. 75, 76-77, 78, 79)
Копію постанови державного виконавця від 13.08.2015 року негайно була надіслана боржнику, яку повернуто адресанту «за закінченням терміну зберігання», що підтверджено відміткою поштового відділення. (Том 1 а.с. 78, 82-83)
Постановою державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 02.05.2019 року на підставі положень статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» об`єднано виконавчі провадження ВП № 33957495 та ВП №48431693 у зведене виконавче провадження ВП № 59012732. (Том 1 а.с. 84-85)
Постановою від 02.05.2019 року державним виконавцем Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 ; постановою від 13.05.2019 року державним виконавцем Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області призначено експерта суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, постановою від 05.09.2019 року старшим державним виконавцем звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , отримувані ним в дохід від ОСББ «Рідний дім`та копії постанов було направлено боржнику простою поштовою кореспонденцією, а також представник боржника особисто ознайомився з виконавчим провадженням 11.06.2019 року. (Том 1 а.с. 17-18, Том 2 а.с. 9, 11-12, 14, 15)
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2019 року у справі № 755/19148/18, у задоволенні скарги ОСОБА_1 за участю Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, стягувача Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомир про визнання дій неправомірними, визнання неправомірним звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню вартості майна, скасування звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню вартості майна - відмовлено. (Том 2 а.с. 62-65)
Як вбачається з метріалів справи, що 31.07.2019 року боржник ОСОБА_1 на підставі письмової заяви особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 , яке на підставі постанови державного виконавця від 02.05.2019 року було зведеним. (Том 2 а.с. 35)
26.09.2019 року боржник ОСОБА_1 на підставі письмової заяви особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 , яке на підставі постанови державного виконавця від 02.05.2019 року було зведеним. (Том 1 а.с. 19, Том 2 а.с. 39), а тому доводи апеляційної скарги,  апелянта щодо того,  що державним виконавцем грубо порушено його права під час здійснення виконавчих дій, є безпідставними та надуманими.
Окрім того, посилання апелянта в апеляційні скарзі на аргументи, щодо поважності неявки його в судове засідання 07.11.2019 року нібито з поважни причин, колегія судів ставиться критично, так, як подання його представником заяви про відкладення судового засідання, оскільки, по- перше, такі обставини не підтверджені належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами (або їх належним чином засвідченими копіями), по-друге, з огляду на завчасність повідомлення судом І інстанції учасників справи про дату, час та місце судового засідання, Боржник, як і інші учасники справи, мав достатньо часу для залучення представника, висловлення в письмовій формі своєї позиції відносно скарги та відзивів учасників справи, або особистої участі в судовому засіданні, проте такими можливостями Боржник не скористався, а поважність причин такої бездіяльності не довів.
Згідно із частинами першою, другою статті 25 Закону № 606-XIV, який діяв на час вчинення дій державним виконавцем щодо прийняття постанови від 13.08.2015 року, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу ДВС. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п`ята статті 25 Закону № 606-XIV).
У частині першій статті 31 Закону № 606-XIV зазначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, до яких статтею 10 зазначеного Закону віднесено, зокрема:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).
За змістом частин третьої-четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
Зазначене повідомлення здійснюється державним виконавцем у порядку визначеному статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Окрім того, принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Колегія суддів вважає, що при розгляді вказаної скарги суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення даної скарги без розгляду, так, як державні виконавці діяли в межах Закону України «Про виконавче провадження» та підстав для визнання дій протиправними, щодо відкриття виконавчого провадження та щодо неповідомлення заявника про винесення постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та щодо неповідомлення заявника про винесення постанови від 13.05.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні є безпідставними.
При цьому, станом на день постановлення даної ухвали суду першої інстанції  апелянт жодним чином не був обмежений у захисті своїх прав під час виконання рішень суду про стягнення з нього на користь ПАТ «ДЕІБУ» кредитної заборгованості, в той час як стягувач у порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод протягом семи років чекає на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. 
Доводи апеляційної скарги, апелянта не наводять жодних аргументів та не дають жодного доказу на підтвердження того, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та безпідставною.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Також, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
        Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постановлену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування постановленої ухвали суду.   
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -   
 
                                                    ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
        Ухвалу  Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року  залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

             Головуючий:                                        Є.М. Суханова
              
                    Судді:                                                  Р.В. Березовенко 
                                                                                 С.В.Лівінський