Справа №755/20587/19	 	 	 	Головуючий у І інстанції Старовойтова С.М. 	
Провадження №  33/824/1455/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
«  06  »  липня 2020  року                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП  та  накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,
в с т а н о в и в  :
Відповідно до постанови, ОСОБА_2  14 грудня 2019 року об 11 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Визволителів, 3-А в місті Києві, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження завдавши матеріальних збитків.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив вказану постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність постанови.
 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неповноту судового розгляду, неналежність доказів, покладених в основу рішення суду, зокрема, вказав, що суд в постанові неправильно виклав його пояснення, оскільки він не змінював рух, суд необґрунтовано взяв до уваги неправдиві показання свідка ОСОБА_5 ,  не дав оцінку переглянутому відеозапису, при призначенні стягнення порушив вимоги ст.33 КУпАП, оскільки  в матеріалах справи відсутні відомості про врахування характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
 
В судові засідання 22.05.2020р., 15.06.2020р.   ОСОБА_2 не з`явився, просив перенести розгляд справи.
 
6.07.2020р. ОСОБА_2 в судове засідання знову не з`явився, про розгляд справи повідомлений особисто телефонограмою, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до апеляційного суду не надходило.
 
Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та просив постанову суду залишити без змін як законну і обгрунтовану, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку з неналежністю доказів та неповнотою судового розгляду, апеляційний суд вважає безпідставними.
 
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
 
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
 
Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
 
Незважаючи на невизнання своєї вини порушником ОСОБА_2 ,  його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №250106 від 14.12.2019р. (а.с.1), в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 б, 10.9 ПДРУкраїни, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 та «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_2 ; схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2) на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП; даними протоколу технічного стану автотранспорту (а.с. 2 зворот ), в якому зафіксовані пошкодження автомобілів; поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , який, як в суді 1 інстанції, так і в апеляційному суді пояснив, що 14.12.2019р об.11 год.35 хв він знаходився в своєму автомобілі на паркові по пр. Визволителів,3-а в м. Києві; побачивши, що повз його автомобіль проїхав автомобіль «Chevrolet Lacetti», він почав рух, але майже відразу зупинився так як йому зателефонували і він розмовляв по телефону, саме в цей момент на його стоячий автомобіль раптово здійснив наїзд автомобіль «Chevrolet Lacetti», який рухався заднім ходом; оскільки у водія вказаного автомобіля не було страхового полісу він заявив, що йде оформлювати поліс і залишив місце події, а він викликав працівників поліції; показаннями свідка ОСОБА_5 в суді 1 інстанції про те, що він був свідком того, як 14.12.2019р. автомобіль «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_2 ; іншими наявними в матеріалах справи доказами.
 
Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.3 ПДРУкраїни та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
 
З такими висновками судді І інстанції, погоджується і апеляційний суд, оскільки вони є обґрунтованими та належним чином мотивовані. 
 
Зібрані у справі докази свідчать про те, що  порушення саме водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 б, 10.9 правил дорожнього руху, який зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,  під час руху транспортного засобу заднім ходом повинен не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху,  рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль  «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали у виді механічних пошкоджень транспортних засобів. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно виклав пояснення ОСОБА_2 ,  зазначивши, що він змінював напрямок руху, є такими що не відповідають дійсності, оскільки пояснення ОСОБА_2 , викладені в постанові не містять відомостей про зміну його автомобілем напрямку руху.
Доводи апелянта про неправдивість показань свідка ОСОБА_5 є голослівними, оскільки показання зазначеного свідка узгоджуються, як з показаннями потерпілого, так і сукупністю інших наявних в матеріалах справи доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адмінправопорушення (протоколом про адміністративне правопорушення,  схемою ДТП, даними протоколу технічного стану автотранспорту ).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у справі зібрано  достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому висновки  суду І інстанції про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні вказаного правопорушення, є обґрунтованими,
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2  стосовно невідповідності призначеного адміністративного стягнення особі правопорушника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 
 Відповідно до вимог ст.ст.23,33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.  При  накладенні  стягнення враховуються  характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
 
Як вбачається з постанови, призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд дотримався вказаних вимог закону.
 
Так, стаття 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
 
З постанови судді вбачається, що, при призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що впливають на покарання  і призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.124 КУпАП.
 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 огли - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року щодо  ОСОБА_2  - залишити без змін.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя  ___________________