Ухвала 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-7055/12
провадження № 61-1322св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва в складі суддів: Поливач Л. Д., Вербової І. М., Шахової О. В., від 06 грудня  2017 року,   
   
В С Т А Н О В И В:
 
У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
 
Позов обґрунтовано тим, що сторони 23 листопада 2007 року розірвали шлюб, але під час шлюбу ними було збудовано два об`єкти нерухомості, а саме будівля «А» та будівля «Б», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
Будівництво даних об`єктів здійснювалося за спільні кошти подружжя та спільними зусиллями. Детальний опис характеристик нерухомого майна вказаний у висновку № 27/12 від 27 червня 2012 року, що наданий ТОВ Центр судових експертиз «Альтернатива». 
 
Посилаючись на те, що спірне майно є спільним майном подружжя та підлягає поділу, позивачка просила суд виділити із спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину будівлі А та Б, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділити із спільного майна подружжя та визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину будівлі А та Б, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності.
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що спірне нерухоме майно було збудовано ним як приватним підприємцем за власні кошти та вже після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , що підтверджується укладеним                   27 листопада 2007 року договором підряду № 128 між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Ягуар», відповідно до якого ТОВ «Ягуар» забезпечувало будівництво автостоянки з будівлями шиномонтажу «А» та складським приміщенням «Б» за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
Дане будівництво здійснювалося у період з 27 листопада 2007 року по                 28 березня 2008 року. 
 
Посилаючись на статті 41,55 Конституції України, статті 15, 16, 328, 392 ЦК України, статті 57, 60 СК України, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати за ним, як за ФОП ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на будівлю «А» (шиномонтаж) загальною площею 50,5 кв.м, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 , та визнати за ним, як за ФОП ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на будівлю «Б» (складське приміщення), загальною площею 30 кв.м, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 . 
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності задоволено. 
Визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне нерухоме майно:    - будівлю «А» (шиномонтаж) загальною площею 50,5 кв.м, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 ; - АДРЕСА_1 (складське приміщення), загальною площею 30 кв.м, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 . 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2012 року задоволено заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року. 
Роз`яснено рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року наступним чином: Визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне майно: - нежитлова будівля (шиномонтаж), загальною площею 30 кв.м, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 ;                       - нежитлова будівля (складське приміщення), загальною площею 50,5 кв.м, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 . 
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2013 року роз`яснено рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року.
Роз`яснено рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року наступним чином: Визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне майно: - на нежитловий будинок (шиномонтаж, навіс) загальною площею 24,5 кв.м, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 ; - на нежитловий будинок (складське приміщення), загальною площею 45,5 кв.м, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 .   
 
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 06 грудня  2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка є правонаступником особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_4 , задоволено.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 вересня 2012 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до                 ОСОБА_1 про визнання права власності скасовано.
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні зустрічного позову в даній справі.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
У касаційній скарзі, поданій 26 грудня 2017 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.    
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 06 грудня  2017 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п`яти суддів.     
 
Ухвала оскарженню не підлягає.  
 
Судді:                                                                                С. П. Штелик
 
                                                                                           А. А. Калараш 
 
                                                                                           В. М. Сімоненко