УХВАЛА

10 вересня 2020 року 
м. Київ
Справа №  913/368/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 (головуючий суддя Стойка О.В., судді Істоміна О.А., Пелипенко Н.М.) та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 (суддя Шеліхіна Р.М.)  у справі № 913/368/19 
за позовом Заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області
до 1) Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп"
про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю газу та повернення надмірно сплачених кошів у сумі 187 782,57 грн,

ВСТАНОВИВ:
20.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" надіслало на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі № 913/368/19 після повернення вдруге поданої касаційної скарги на зазначені судові рішення ухвалою Верховного Суду від 17.08.2020 на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.  
В тексті касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що касаційна скарга подана в межах строку передбаченому статтею 288 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX .
Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Колегія суддів враховує те, що первісна касаційна скарга була подана в межах строку передбаченого частиною 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX (який набрав чинності 02.04.2020).
Судом встановлено, що касаційну скаргу повторно (втретє) надіслано на електрону адресу суду касаційної інстанції - 21.08.2020, що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду, тобто, в межах строку 10-ти денного строку з дня винесення ухвали Верховного Суду від 17.08.2020 про повернення касаційної скарги без розгляду.
Відповідно частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що скаржником усунуто недоліки зазначені в ухвалі Верховного Суду від 17.08.2020 в найкоротші строки та подано до суду, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів вирішила визнати наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку поважними та задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі № 913/368/19.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 291 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.
Статтею 291 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
До матеріалів касаційної скарги, яка надійшла на електронну адресу суду, не додано допустимих доказів надіслання її копії з додатками іншим учасникам справи, а посилання скаржника на її направлення на електронні адреси іншим учасникам справи не відповідає положенням статті 291 цього Кодексу, оскільки таке надіслання передбачено лише листом з описом вкладення, а тому надіслання копії касаційної скарги на електронну адресу не можна вважати допустимим доказом.
При цьому, в ухвалі Верховного Суду від 26.06.2020 про залишення касаційної скарги (№ 913-467 від 18.06.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" без руху, суд касаційної інстанції наголошував на належному виконанні приписів статті 291 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії. 
Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України.
Підсумовуючи вище викладене, Суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно подати до суду касаційної інстанції допустимі докази надіслання копії касаційної скарги з додатками іншим учасникам справи.
Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи пункту 7 частини 2 статті 42, частини 3 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, де встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом; у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Зокрема, це стосується й вимог статті 291 Господарського процесуального кодексу України щодо процесуальних обов`язків скаржника.
Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
Керуючись статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:
1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі № 913/368/19.
2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі                              № 913/368/19 залишити без руху.
3. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.
4. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.
5. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                             Суховий В.Г.
Судді                                                                                                       Берднік І.С.
                                                                                                        Міщенко І.С.