Ухвала
 
22 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 297/2935/16-ц
 
провадження № 61-36847св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.
учасники справи:
позивач - прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
треті особи: Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства, державне підприємство «Берегівське лісове господарство», державна інспекція сільського господарства у Закарпатській області, державна екологічна інспекція в Закарпатській області, Косоньська сільська рада Берегівського району Закарпатської області,
розглянув клопотання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про розгляд справи за позовом прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства, державне підприємство «Берегівське лісове господарство», державна інспекція сільського господарства у Закарпатській області, державна екологічна інспекція в Закарпатській області, Косоньська сільська рада Берегівського району Закарпатської області, про визнання недійсним та скасування наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року, за участю представника Кабінету Міністрів України,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства, державне підприємство «Берегівське лісове господарство», державна інспекція сільського господарства у Закарпатській області, державна екологічна інспекція в Закарпатській області, Косоньська сільська рада Берегівського району Закарпатської області, про визнання недійсним та скасування наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 
2017 року позовні вимоги задоволено.
Визнано недійсним та скасовано наказ ГУ Держземагенства в Закарпатській області від 23 грудня 2013 року № ЗК/2120485600:02:000/00001534 «Про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки».
Витребувано земельну ділянку площею 1,8160 га за кадастровим номером 2120485600:02:000:0064, вартістю 1 974 900,00 грн, яка розташована за межами населеного пункту села Косонь, Берегівського району із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України.
Стягнуто з ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь прокуратури Закарпатської області судовий збір по 
8 522,63 грн з кожного.
Захід забезпечення позову, застосований ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2017 року, про накладення арешту на земельну ділянку відповідачки ОСОБА_3 після набрання рішенням законної сили скасовано.
Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 
2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області залишено без задоволення.
Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 
2017 року залишено без змін.
21 квітня 2018 року ОСОБА_3 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
ГУ Держгеокадстру у Закарпатській області подало до Верховного Суду відзив, у якому просить скасувати рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року та ухвалити нове рішення про відому у задоволенні позову.
Прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області як представник Кабінету Міністрів України подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просили залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.
Одночасно у відзиві на касаційну скаргу Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області просить справу розглядати за участю представника Кабінету Міністрів України.
Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Берегівського районного суду Закарпатської області.
У вересні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Розпорядженням від 14 квітня 2020 року № 1072/0/226-20 за касаційним провадженням № 61-48614св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 14 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_3 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 
2020 року.
Колегія суддів Верховного Суду вивчивши заявлене Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області клопотання, дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні. 
Керуючись статями 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про розгляд справи за позовом прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства, державне підприємство «Берегівське лісове господарство», державна інспекція сільського господарства у Закарпатській області, державна екологічна інспекція в Закарпатській області, Косоньська сільська рада Берегівського району Закарпатської області, про визнання недійсним та скасування наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року, за участю представника Кабінету Міністрів України, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська