П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3415/19 	
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 13.12.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі    колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
08.10.2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.03.2019р. №Ф-21474-17 на суму 9828,72грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.12.2019р. позов задоволений.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, 08.02.2019р. позивачем подано звіт про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік на суму нарахованого єдиного внеску 9828,72грн. /а.с.11-13/
14.03.2019р. Головним управлінням ДФС у Миколаївській області винесено податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-21474-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 9828,72грн. /а.с.10/
Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернулася до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступних висновків.
Частиною 1  ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України)  передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абзацом 1 ч.2  ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3  ст.122 КАС України  для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Кодекс адміністративного судочинства України  передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 01.01.2011р. №2464-VI (надалі - Закон України №2464-VI).
Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувану вимогу від 14.03.2019р. №Ф-21474-17  прийнято відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України №2464-VI встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України №2464-VI виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Згідно з п.4 ч.1 ст.6 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску має право оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.
Згідно з абзацами 4, 5, 6 ч.4  ст.25 Закону України №2464-VI  платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 ч.4  ст.25 Закону України №2464-VI).
Відповідно до абзацу 9 ч.4  ст.25 Закону України №2464-VI  у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
Пунктом  1.3  ст.1 Податкового кодексу України  визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені  Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми  Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Зазначене свідчить про те, що положення   Податкового кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.
Враховуючи положення абзацу 5 ч.4  ст.25 Закону №2464-VI  передбачають наступні способи оскарження вимоги: адміністративний або судовий порядок. Втім, правове регулювання, наведене у абзаці 9 ч.4  ст.25 Закону №2464-VI, свідчить, що навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплату внеску ще і в суді. Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДФС України платнику ЄСВ.
Так, вимога Головного управління ДФС у Миколаївській області від 14.03.2019 року №Ф-21474-17 про сплату боргу (недоїмки) отримана позивачем 20.03.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. /а.с.23/
При цьому, правом на оскарження вимоги в адміністративному порядку ОСОБА_1 не скористалася і до адміністративного суду звернулася лише 08.10.2019р. /а.с.16/
Частиною 4  ст.9 КАС України  встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно п.5 ч.1  ст.171 КАС України  суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до ч.3  ст.123 КАС України  передбачає, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Вищенаведені правові положення свідчать, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження у справі, і якщо пропуск такого строку для суду є очевидним, такий позов підлягає залишенню без руху. При цьому, приписи  статті 123 КАС України  передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.
Верховний Суд в постанові від 08.08.2019р. у справі № 480/106/19 зазначив, що права особи на подачу заяви про поновлення строку, обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, передбачені ч. 3  ст. 123 КАС України, мають бути реалізовані шляхом проведення судом підготовчого судового засідання з метою з`ясування відповідної позиції позивача з приводу пропуску ним строку звернення до суду з наданням йому можливості навести поважні причини такого пропуску, а у разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, яке, в силу вимог процесуального закону, не передбачає проведення підготовчого засідання, таке право може забезпечуватись шляхом проведення судового засідання із викликом сторін по справі, або переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Так, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.11.2019р. відкладено розгляд справи; позивача зобов`язано надати докази вручення оскаржуваної вимоги, та в разі пропуску строку звернення до суду подати заяву про поновлення строку звернення до суду з відповідними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду. /а.с.28/
Разом з цим, позивачем заява про поновлення строку звернення до суду не подана; доказів отримання вимоги Головного управління ДФС у Миколаївській області від 14.03.2019 року №Ф-21474-17 про сплату боргу (недоїмки) не надано. /а.с.33/
Приймаючи рішення Миколаївський окружний адміністративний суд зазначив, що матеріали справи не містять доказу отримання позивачем оскаржуваної вимоги, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
При цьому, 04.11.2019р. до суду першої інстанції надійшов відзив Головного управління ДПС у Миколаївській області разом з доказами вручення ОСОБА_1 20.03.2019р. вимоги від 14.03.2019 року №Ф-21474-17 про сплату боргу (недоїмки), а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, 01.11.2019р. відповідач направив даний відзив ОСОБА_1 /а.с.22-27/
Враховуючи 10-денний строк на звернення до суду згідно з положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та дату отримання оскаржуваної вимоги податкового органу (20.03.2019р.), останнім днем звернення з даним позовом до суду є 30.03.2019р. включно.
Однак, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали звернутись з даним позовом до 30.03.2019р., та не подана заява про поновлення строку звернення до суду, а судом першої інстанції не враховано дату отримання ОСОБА_1 вимоги від 14.03.2019 року №Ф-21474-17 про сплату боргу (недоїмки), а тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.
Згідно ч.1 ст.121 КАС України   суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього кодексу.
Зокрема, у відповідності до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Водночас, ч.4 ст.123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
При зверненні до суду позивачем не надано до суду поважних причин пропуску строку звернення до суду. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду з підстав пропущення позивачем десятиденного строку звернення до суду без поважних причин.
На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, тому в порядку ст.319 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовна заява підлягає залишенню без розгляду в порядку п.8 ч.1 ст.240 КАС України.
Керуючись ст.ст.240, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.