16.07.20
33/812/228/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 484/1222/20 
Номер провадження: 33/812/228/20 Головуючий суддя апеляційного суду – Т.В. Крамаренко 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі:
судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання – Богуславською О.М., 
за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116983 від 12 квітня 2020 року, 11 квітня 2020 року о 22 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mersedes – Benz Vito 109 CDI, держаний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці в присутності двох свідків відмовилась. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ПЦМБЛ» про що свідчить акт № 5, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність. 
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
Зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що ні працівниками поліції ні в медичному закладі їй не пред`явлено сертифікат та документ про здійснення повірки Drager «Alkotest 6810». Крім того, тест проведено з використанням пластикової трубки яка при ній не розпечатувалась і не відомо чи вона використовувалась раніше.
Звертає увагу на те, що оригінал протоколу має виправлення часу закінчення складання протоколу. Вказані виправлення не завірені підписом особи, яка його складала. Також, свідки внесені до протоколу після того як вона його підписала, оскільки її примірник протоколу таких даних не містить. А посилання в судовому засіданні працівника поліції, який склав протокол на те, що він повертався на доопрацювання не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи така інформація відсутня.
Стверджує, що свідків не було ні на місці зупинки її транспортного засобу ні на місці складання протоколу. А її клопотання про допит їх в суді першої інстанції залишено поза увагою суду.
Крім того, направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі працівниками поліції їй не надавалось та в матеріалах справи відсутнє.
Наголошує на тому, що висновок № 5 щодо результатів медичного огляду, проведений лікарем КНП «ПЦМБЛ» не може бути доказом у справі, оскільки огляд проведений технічним приладом Drager «Alkotest 6810», який не сертифікований та не дозволений для використання на території України. Крім того, колібровка Drager «Alkotest 6810» повинна здійснюватись кожні шість місяців.
Відмічає, що відеозапис долучений до матеріалів адміністративної справи не є допустимим доказом, оскільки він скомпонований з нарізок фрагментів та не відтворює повної картини обставин документування.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.
З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116983 від 12 квітня 2020 року, 11 квітня 2020 року о 22 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mersedes – Benz Vito 109 CDI, держаний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці в присутності двох свідків відмовилась. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ПЦМБЛ» про що свідчить акт № 5, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність. 
Також, матеріали справи містять пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, 11 квітня 2020 року їх було запрошено у якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що вона відмовилась, але погодилась пройти такий огляд в медичному закладі. У ОСОБА_1 були наявні такі ознаки алкогольного сп`яніння такі як: невнятна мова, різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей ( а.с.5,6). 
За вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2,3,6,7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116983 від 12 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків, однак погодилась пройти такий огляд в медичному закладі.
Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ПЦМБЛ» про що свідчить висновок № 5 від 12 квітня 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 , яка була оглянута 00 год. 20 хв. 12 квітня 2020 року лікарем КНП «ПЦМБЛ» перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підписано особисто ОСОБА_1 без будь – яких зауважень (а.с.4).
Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу ARBL – 0801, тест № 5300 з результатом 0, 80 %, тест № 5301 з результатом 0, 86%. Вказані результати тестування підписані ОСОБА_1 особисто без будь – яких заперечень (а.с.2,3).
Факт проходження водієм ОСОБА_1 медичного огляду в КНП «ПЦМБЛ» також підтверджено відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а.с.9).
Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_1 в порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом 11 квітня 2020 року о 22 год. 50 хв. в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 - визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ні працівниками поліції ні в медичному закладі їй не пред`явлено сертифікат та документ про здійснення повірки Drager «Alkotest 6810» не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до п.5 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. 
Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 при проведенні в медичному закладі огляду на стан алкогольного сп`яніння не вимагала про надання таких документів. Разом з тим, відповідно до роздрукованих результатів приладу № ARBL – 0801, останнє калібрування проведено 13 червня 2019 року.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить один рік.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Drager» 6810 12 квітня 2020 року тобто в межах річного строку передбаченого для калібрування вимірювача вмісту алкоголю.
Щодо посилання на те, що тест проведено з використанням пластикової трубки яка при ній не розпечатувалась і не відомо чи вона використовувалась раніше, то як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції цих заперечень ОСОБА_1 перед проведенням тесту не заявляла, з процедурою проведення огляду погоджувалась та підписала результат проведення тесту особисто.
Доводи апелянта на те, що газоаналізатор алкотест «Drager» 6810, відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів, не заслуговує на увагу як на підставу для скасування постанови судді, виходячи з наступного.
Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alkotest Drager №6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.
Наказом МВС України від 1 березня 2010 року №33, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року за №262/17557, частиною 3 встановлено перелік спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння:
газоаналізатор «AlcoQuant 6020»;
газоаналізатор «Alcotest 6510»;
газоаналізатор «Alcotest 6810»;
газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»;
прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01». 
В Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alkotest, в тому числі 6810 включений до вказаного переліку під № У 788-14.
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатор Drager Alkotest має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2914, у якого необмежений строк дії. 
Згідно роз`яснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04 квітня 2017 року, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. П.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Даним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить один рік.
Разом з тим, свою незгоду з застосуванням для вимірювання стану алкогольного сп`яніння приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, ОСОБА_1 висловила лише в апеляційній скарзі, в той час як ні під час проведення такого огляду в медичному закладі жодних заперечень не мала, про що свідчить відеозапис, який долучено до матеріалів справи.
Крім того, як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 особисто підтвердила факт вживання алкогольного напою - шампанського та вказувала на те, що їхати їй було недалеко.
Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність свідків в її копії протоколу, та відсутності інформації в матеріалах справи щодо направлення судом протоколу на до оформлення, то вони також не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступний, 15 квітня 2020 року суддею Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області винесено постанову про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116983 від 12 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та додані документи до нього до Первомайського ВП ГУНП України в Миколаївські області для доопрацювання, оскільки у протоколі не зазначені прізвища, адреса обох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер».
Про вказані обставини під час розгляду справи у суді першої інстанції пояснив працівник поліції, який складав протокол, що саме на виконання постанови суду свідки, які були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місце зупинки, були запрошені для внесення в протокол їх анкетних даних.
Твердження про те, що не було видане направлення на проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі також на увагу не заслуговують, оскільки такий огляд було проведено за результатами якого складено висновок та який особисто підписано ОСОБА_1 . 
Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено, а незначне виправлення дати складання протоколу з 12 год на 00 год є незначним, відповідає по часу хронології подій та свідчить лише про технічну описку. 
До того ж, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час зупинки та складання протоколу щодо оскарження таких дій та його результатів. 
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Т.В. Крамаренко