Справа № 301/2955/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        30 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача        –        Кожух О.А.,
суддів                –        Бисаги Т.Ю., Джуги С.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 21 лютого 2020 року (головуючий суддя Даруда І.А.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2500 грн., починаючи з дня подання позовної заяви і до досягання нею повноліття.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.11.2015. Від даного шлюбу у них народилася дочка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дочки, працює за кордоном, де отримує регулярний мінливий дохід, інших утриманців не має. Вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі по 2500,00 гривень на місяць.
Рішенням Іршавського районного суду від 21 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2300 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме: з 13.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вказавши, що офіційно непрацевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, підприємницькою діяльністю не займається, здійснює догляд за пристарілою бабусею ОСОБА_5 , 1933 року народження, що стверджується відповідною довідкою. Апелянт вважає, що розмір аліментів у сумі 2300 грн. є завищеним, оскільки відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Від сплати аліментів він не відмовляється, однак розмір аліментів, який зазначений позивачем, є завеликим. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме: з 13.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що після розірвання шлюбу, 22.12.2016 відповідач придбав автомобіль марки ВМV, номерний знак НОМЕР_1 , що стверджується довідкою територіального сервісного центру № 2146 РСЦ в Закарпатській області № 31/7/6-4АЗ від 28.04.2020. Факт придбання транспортного засобу свідчить про те, що апелянт має значні доходи. Відповідач є молодою особою працездатного віку, без вад зі здоров`ям, та має фінансову можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а не у мінімальному розмірі, як просить у апеляційній скарзі.
Відповідач подав відповідь на цей відзив, у якому зазначив, що вищевказаний автомобіль, 1990 року випуску, перебував у користуванні його батька на підставі, довіреності та тимчасового реєстраційного талону з 01.06.2007 по 22.12.2012, потім був перереєстрований на відповідача (копія договору купівлі-продажу ТЗ та свідоцтва про реєстрацію додається), тобто є не дороговартісним транспортним засобом. 
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі з 03.05.2012, який рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 30.11.2013 – розірвано.
Від даного шлюбу у сторін народилася дочка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7). 
Сторони проживають окремо.
Дочка сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Довжанської сільської ради № 2081 від 09.12.2019 (а.с.6). Відповідач з січня 2015 року веде догляд за перестарілою бабусею ОСОБА_5 , 1933 року народження, що стверджується довідкою Іршавського управління соціального захисту населення № 12 від 21.01.2020 (а.с.18). 
Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Таким чином, з 01.01.2020 мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 років не може бути меншим ніж 1109 грн.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із майнового стану позивачки, яка проживає з неповнолітньою донькою та веде догляд за нею, стану здоров?я дитини, встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, та визначив розмір аліментів - по 2300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з наданих відповідачем документів, 22.12.2016 за відповідачем зареєстровано автомобіль марки ВМV, номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який раніше перебував у користуванні його батька на підставі довіреності та тимчасового реєстраційного талону з 01.06.2007 по 22.12.2012, та згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2016 придбано відповідачем за 6000 грн. 
У матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили б про те, що він, на час звернення до суду з даним позовом, має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. 
Отже, зважаючи на вищевказане, посилання позивача на те, що відповідач матеріально забезпечений, не має непрацездатних утриманців, що надає йому можливістю сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 2300 грн., не підтверджується належними та допустимими доказами, обов`язок яких надати з підстав, передбачених ст.81 ЦПК України, покладається, в тому числі і на позивача.
Відповідач у відзиві на позовну заяву та і апеляційній скарзі просить стягувати з нього аліменти на утриманні доньки в розмірі 1500 грн., що є більше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, передбаченого СК України. 
Крім того, позивачем не надано будь-яких даних на підтвердження свого матеріального становища.
Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, колегія суддів вважає за необхідне розмір аліментів, які підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, визначити в сумі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду – 13.12.2019, і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону.
Зважаючи на зазначене, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити. 
Керуючись ст.368, п. 2 ч. 1 ст.374, п.п. 3,4 ст.376, ст. ст.381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Іршавського районного суду від 21 лютого 2020 року - змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини у такій редакції: «Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме: з 13.12.2019 - і до досягнення дитиною повноліття».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 червня 2020 року.

Суддя-доповідач 

Судді