УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/4896/20 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді                                Зав`язуна С.М.,
       секретар                                         Гонгало Н.В., 
за участю: адвоката Рябчука І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рябчука  Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 липня 2020 року,  
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн..
Згідно постанови суду,  20.04.2020, о 09 год 30 хв, ОСОБА_1 , у м. Житомирі по вул. Миру, 19А, керував транспортним засобом KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкірного покриву на обличчі, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою пристрою Драгеру 6820.
В апеляційній скарзі адвокат Рябчук І.В. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження у справі. Апеляційні вимоги мотивує тим, що судом порушено вимоги ст.ст. 7, 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП. Крім того, суддею не надано будь-якої оцінки поясненням ОСОБА_1 про незгоду з рішенням поліцейського у даній справі, не прийнято до уваги, що в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не вказано конкретних ознак алкогольного сп`яніння, які вмінялися у провину ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення та не зазначено, чи погодився з результатами алкотестера ОСОБА_1 ..
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 20.04.2020 з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатами згоден» відсутній підпис особи, стосовно якої проводився огляд, а також запис про відмову від підпису. Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами огляду. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння від 20.04.2020 з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис особи, що проводила огляд та складала зазначений акт.
Рапорт інспектора взводу, роти 2 батальойону УПП в Житомирській області щодо обставин, викладених в адміністративному протоколі відносно ОСОБА_1 є внутрішнім документом і його неможливо рахувати як доказ, тим більше, що останній складений одним екіпажем.
Відеозапис з нагрудних камер відеоспостереження поліцейських не відповідає вимогам до п.3.5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. 
На відео, що наявне в матеріалах справи: не зафіксовано свідків, що записані в протоколі про адміністративне правопорушення; не відображено обставин складання протоколу взагалі; відсутня інформація про пропонування пройти освідування на місці чи в найближчому закладі МОЗ; відсутні інформація про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами алкотестера.
Судом першої інстанції порушено процесуальні норми, оскільки такий розгляд справи позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків. Крім того, судом не враховано той факт, що станом на 14.07.2020 в Україні був введений карантин для запобігання розповсюдження «COVID-19» та не з`ясував поважність причини неявки ОСОБА_1 ..
Заслухавши пояснення адвоката Рябчука І.В. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з таких підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.
Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 «а» ПДР України.
Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками патрульної поліції вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку були виконані. ОСОБА_1 , мав змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд у медичній установі, проте цього не зробив, оскільки пройшов огляд на місці, результати такого огляду не заперечував, а тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан  алкогольного сп`яніння на місці в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,52 проміле. ОСОБА_1 не заявляв вимоги незгоди з результатами огляду та проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Крім того, під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення працівник поліції пояснив, що водій може надати будь-які пояснення в графі протоколу «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення». За результатами проведеного огляду, працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, відповідно до вище зазначеного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 просив поліцейських надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, вказане клопотання також не зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, доводи адвоката Рябчука І.В. з приводу того, що на відео, яке наявне в матеріалах справи не зафіксовано свідків, що записані в протокол про адміністративне правопорушення; не відображено обставин складання протоколу взагалі; відсутня інформація про пропонування пройти освідування на місці чи в найближчому закладі МОЗ; відсутні інформація про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами алкотестера не є обгрунтованими.
В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.
Факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 435773 від 20.04.2020 року (а.с. 1); роздруківкою результату проходження ОСОБА_1  тестування на місці за допомогою приладу Draqer Alkotest 6820 ARНЕ-0217 № БД 435773 від 20.04.2020 року, результат тесту - 0,52 ‰,  ОСОБА_1 погодився з результатами, засвідчивши такий факт власноручним підписом (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідного до якого результат огляду становить 0,52%, з результатами ОСОБА_1  погодився знову засвідчивши це своїм підписом (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими підтверджено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» 6820, на що останній погодився або у найближчому закладі охорони здоров`я. Результат огляду позитивний - 0,52% проміле. Водій з даним результатом погодився. Після чого, водія працівниками поліції було ознайомлено про те, що буде складено протокол за ст.130 КУпАП та роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.4,5); відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського (а.с.8).
Крім того, постановою від 20.04.2020 року серії ЕАк №2413845 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП підтверджено факт законності зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..
Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.
Так, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 в графі «результати огляду на стан сп`яніння», тобто останній ознайомлений з результатами огляду особисто під підпис. В акті зазначено дані особи, яка його склала та дані свідків присутніх під час огляду, що засвідчені їх власноручними підписами. 
Як убачається з п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої Міністерством юстиції України від 01.12.2015 р. №1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення), а тому до матеріалів справи було долучено рапорт інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Житомирській області ДПП в Житомирській області лейтенанта поліції Кравченка В.Ф. від 20.04.2020 року.
Апеляційний суд, звертає увагу на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , викладено у довільній формі та по своїй суті містять усі дані необхідні для встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.
В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що    ОСОБА_1 у судові засідання 10.06.2020 та 14.07.2020 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення та підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що справа буде розглядатись в Богунському районному суді м. Житомира. 
Як убачається з матеріалів справи, зокрема, довідки «Укрпошти» судові повістки на 10.06.2020 та 14.07.2020 повернулися до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою та  за закінченням терміну зберігання (а.с.11,12,13,14). 
Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.
В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 в період з 24.04.2020, коли справа надійшла до суду першої інстанції, по 14.07.2020 року справою не цікавився, хоча знав, що відносно нього складений адміністративний протокол, який направлено до Богунського райнного суду м.Житомира. Сукупність зазначених обставин, викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками. 
На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.
Апеляційний суд, вважає, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
Доводи викладені адвокатом Рябчуком І.В. в апеляційній скарзі, щодо закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
       апеляційного суду                                                     С.М. Зав`язун