П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/27432/17 
                                                  Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Воробйова Інна Анатоліївна                                                              Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
01 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року  (проголошена в м. Вінниця 11.03.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (УПФУ в м. Вінниці), в якому просив: визнати протиправними дії (рішення) УПФУ в м. Вінниці щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку пенсії на підставі вимог, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ ( у ред. станом на 29.09.2011 року; зобов`язати УПФУ у м. Вінниці здійснити з 01.09.2017 року перерахунок пенсії позивачу за вислугу років згідно з вимогами статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", що діяла станом на 29.09.2011 року, у розмірі 90% від місячного заробітку, визначеного з урахуванням змін і доповнень, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", без обмеження її максимального розміру, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.09.2017 року. Крім цього, просив встановити для УПФУ в м. Вінниці місячний строк для подання звіту про виконання постанови, прийнятої за результатами розгляду позову.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
У грудні 2019 року позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
07 лютого 2020 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про перегляд рішення суду за виключними обставинами.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в задоволенні заяви позивача про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року за виключними обставинами відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення заяви.
Так, в обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

           01 червня 2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від ГУ ПФУ у Вінницькій області, у якому відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року змінюватиме своє законодавче регулювання лише для тих правовідносин, які матимуть місце з дати ухвалення рішення, а відтак на спірні правовідносини, що виникли, жодним чином впливати не може.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху.
На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 було надіслано платіжне доручення про сплату судового збору. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження  у вищевказаній справі.
12 червня 2020 року позивачем було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі, в обґрунтування якого позивач зазначив, що колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного суду не завершено розгляд іншої справи №127/6143/16-а, у подібних правовідносинах, а саме: щодо застосування рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/19 під час перегляду за виключними обставинами судових рішень, пов`язаних з перерахунком пенсій колишніх працівників прокуратури.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Крім цього, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового ровадження.
25 червня 2020 року на адресу Сьомого апеляційним адміністративного суду повторно надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, у якій 20.02.2018 р. прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
14.01.2020 р. надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд даного рішення за виключними обставинами.
В обґрунтування даної заяви заявник зазначав, що, відмовляючи у задоволені позову, суд виходив з того, що відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (в редакції  від 28.12.2014 р.), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури повинні Кабінетом Міністрів України. Однак порядок  не було  розроблено, відповідно, відсутній механізм його реалізації.
Однак, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відтак, після прийняття рішення Конституційни Судом  України норма, яка передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, - відновила чинність.
В силу чого, на переконання заявника, наявні підстави для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.02.2018 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення, яким позов слід задовольнити.
Позивач звернувся з відповідним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду у задоволенні заяви позивача про перегляд справи за виключними обставинами відмовлено.
          
Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини першої якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Визнання Конституційним Судом України неконституційним положення закону, яке стало визначальним при прийнятті рішення судом першої та апеляційної інстанцій, на думку заявника, є виключною обставиною у даній адміністративній справі.
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з ст.362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Частиною 6 ст. 361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Так, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами фізичних осіб щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону №1697-VII, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Таким чином, саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.
Відтак, саме з 13.12.2019, з дня втрати чинності положеннями ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, підлягає застосуванню ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Таким чином, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12.12.2019 включно.
Враховуючи те, що як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Хмельницьким окружним адміністративним судом рішення від 12 квітня 2018 року, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, а тому відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 виключною обставиною для перегляду ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у даній справі.
Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.
За таких обставин, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.
При цьому колегія зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав на підставі зазначеного рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у даній справі, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків суду під час прийняття ухвали.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.