ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 0640/4427/18
касаційне провадження № К/9901/25464/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Стародуба О.П., Шарапи В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 (головуючий суддя: Токарева М.С.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 (головуючий суддя: Гонтарук В.М., судді: Граб Л.С., Біла Л.М.) у справі №0640/4427/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління праці та соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Києва - Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління праці та соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Києва - Святошинської районної державної адміністрації Київської області, в якому просив:
визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови йому у видачі посвідчення інваліда війни ІІІ групи з терміном дії з 01.04.2014; перерахунку, встановленню розміру пенсії та виплаті різниці підвищення пенсії за період з 01.04.2014 по 11.06.2015; виплаті щорічної разової грошової допомоги за 2014-2015 роки;
зобов`язати УПСЗН Радомишльської РДА визнати ОСОБА_1 інвалідом війни ІІІ групи з 01.04.2014 та видати посвідчення інваліда війни ІІІ групи із зазначенням терміну поширення на нього дії цього статусу з 01.04.2014;
зобов`язати ГУПФУ в Житомирській області перерахувати і встановити розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 згідно статусу інваліда війни ІІІ групи з 01.04.2014 по 11.06.2015 та здійснити виплату різниці підвищення пенсії за вказаний період;
зобов`язати ГУПФУ в Житомирській області та УПСЗН Радомишльської РДА подати список на ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА для виплати йому щорічної разової грошової допомоги та зобов`язати виплатити разову грошову допомогу за 2014 рік у розмірі 2020 грн, за 2015 рік 2200 грн, визначену Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок невірного визначення йому з 01.04.2014 статусу (інвалід армії, а не інвалід війни) відповідно невірно нараховувалася пенсія та соціальні виплати, на які він здобув гарантоване Конституцією України право.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 закрито провадження у справі в частині позовних вимог заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління праці та соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій по відмові ОСОБА_1 у: видачі посвідчення інваліда війни ІІІ групи з терміном дії з 01.04.2014; перерахунку, встановленню розміру пенсії та виплаті різниці підвищення пенсії за період з 01.04.2014 по 11.06.2015; виплаті щорічної разової грошової допомоги за 2014-2015 роки; щодо зобов`язання УПСЗН Радомишльської РДА визнати ОСОБА_1 інвалідом війни ІІІ групи з 01.04.2014 та видати йому посвідчення інваліда війни ІІІ групи із зазначенням терміну поширення на нього дії цього статусу з 01.04.2014; щодо зобов`язання ГУПФУ в Житомирській області перерахувати і встановити розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 згідно статусу інваліда війни ІІІ групи з 01.04.2014 по 11.06.2015 та здійснити виплату різниці підвищення пенсії за вказаний період; щодо зобов`язання ГУПФУ та УПСЗН Радомишльської РДА подати список на ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА для виплати йому щорічної разової грошової допомоги та зобов`язати виплатити разову грошову допомогу за 2014 рік у розмірі 2020 грн, за 2015 рік 2200 грн., визначеного Законом №3551-XII.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що офіційного статусу інваліда війни, який дає право на пільги, встановлені Законом №3551-XII, позивач набув 11.06.2015, а отже підстави для виплати йому разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 - 2015 роки - відсутні. При вирішенні справи суди врахували преюдиційні обставини, встановлені у справі №289/926/16-а, щодо часу набуття позивачем статусу інваліда війни.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судами норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Касаційна скарга обґрунтована неповним з`ясуванням судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Скаржник наполягає на неправомірності визначення йому статусу у спірний період, що призвело до недоотримання ним соціальних виплат.
Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 18.08.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
На адресу Верховного Суду від Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просить суд залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу без задоволення.
На вказаний відзив позивач надіслав відповідь, у якій наполягає на незаконності рішень судів попередніх інстанцій.
Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України (у редакції Закону №2147-VIII) з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.04.2014 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, що пов`язана із виконанням обов`язків військової служби. У зв`язку з цим позивачу 19.11.2014 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , де зазначено вид пенсії: по інвалідності ІІІ група, інвалід армії.
Під час повторного огляду МСЕК 14.04.2015 позивачу підтверджено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.
У зв`язку з цим, Управлінням праці та соціального захисту Радомишльської РДА Житомирської області було видано ОСОБА_1 посвідчення від 11.06.2015 інваліда ІІІ групи, яким визначено, що він має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, дійсне до 01.05.2018.
В подальшому, Управлінням праці та соціального захисту Радомишльської РДА Житомирської області було видане ОСОБА_1 посвідчення від 09.02.2018 інваліда ІІ групи, яким визначено, що він має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, дійсне до 01.03.2021.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон №3551-XII визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. 
Статтею 7 цього Закону визначено, що до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час. 
Порядок виплати разової грошової допомоги врегульований статтею 17-1 Закону №3551-XII.
Так, відповідно до положень цієї норми щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. 
Військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби. 
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. 
Разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. 
Аналіз наведених норм права свідчить, що право на отримання разової грошової допомоги нерозривно пов`язується із набуттям громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 Закону №3551-XII та датою набуття такого статусу. Тобто право на отримання разової грошової допомоги мають особи, які до 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, набудуть статусу визначеного статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону. У разі набуття статусу визначеного статтями 6, 7, 9, 10, 11 Закону №3551-XII після 5 травня відповідного року разова грошова допомога не виплачується.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.06.2015 позивачу було видано посвідчення інваліда ІІІ групи, яке дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Відповідно, саме з цієї дати ОСОБА_1 набув статусу передбаченого статтею 7 Закону №3551-XII, який дає право на отримання разової грошової допомоги.
Також суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що в 2016 році ОСОБА_1 вважаючи, що йому незаконно не виплатили вищезазначену допомогу в період з 2014 по 2015 роки звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з вимогами щодо відновлення його порушеного права, в тому числі і з проханням прийняти рішення щодо зобов`язання відповідачів видати йому посвідчення з 2014 по 2015 роки як інваліду війни ІІІ групи, з виплатою зазначеної разової грошової допомоги за спірний період.
Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.10.2016 року у справі №289/926/16-а, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду 13.12.2016, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
При вирішенні справи №289/926/16-а суди надали оцінку обставинам щодо відсутності передбачених статтею 7 Закону №3551-XII підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни з дати первинного становлення йому ІІІ групи інвалідності, тобто з квітня 2014 року.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб,   які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 - 2015 роки.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позові та апеляційній скарзі з урахуванням яких судами вже надана оцінка встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга позивача не містить. 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі   «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а тому підстави для їх скасування - відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №0640/4427/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                      С. М. Чиркін
                                                                                     О. П. Стародуб       
                                                                                                В. М. Шарапа