ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року                                                                                      Справа № 918/858/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

при секретарі судового засідання Першко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Профспілкового підприємства санаторію "Горинь" ради федерації профспілок Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року по справі №918/858/19 (суддя - І.О. Пашкевич)
час та місце ухвалення: 24 березня 2020 року; м. Рівне, вул. Набережна, 26-А; повний текст рішення складено 3 квітня 2020 року                                                                         
за позовом   Приватного підприємства "будівельна Компанія "Комфорт-Сервіс"
до Профспілкового підприємства санаторію "Горинь" ради федерації профспілок Рівненської області
про стягнення 434109 грн 20 коп.
за участю представників сторін:
від Позивача - Пейко А.Б.;
від Відповідача - Бурма О.В..

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Будівельна компанія Комфорт-сервіс» (надалі - Позивач) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до    Профспілкового підприємства санаторій «Горинь» ради федерації профспілок Рівненської області (надалі - Відповідач) про стягнення  з Відповідача 275000 грн боргу за невиконання підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Розділу 4 «Договору підряду» № 2604 від 26 квітня 2019 року та 159  109 грн 20 коп. боргу за виконані роботи по «Договору підряду» №2604 від 26 квітня 2019 року, а всього 434  109 грн 20 коп..
Позовні вимоги вмотивовані тим, що Позивачем було виконано обсяг робіт передбачений договором підряду №2604 від 26 квітня 2019 року, згідно робочої документації на об`єкті Відповідача на загальну суму 804  109 грн 20 коп., однак Відповідач за виконані роботи розрахувався лише частково в сумі 370 000 грн. Як вказує Позивач станом на день подання позову Відповідач ухиляється від приймання виконаних робіт, а також уникає виконання договірних зобов`язань з проведення розрахунків, внаслідок чого Позивач просить стягнути з Відповідача борг за виконані роботи в сумі 434  109 грн 20 коп.. Доказове та правове обгрунтування позовних вимог грунтується   статтями    611,  629,  837 Цивільного кодексу України, з посиланням на докази, Договір підряду №2604 від 26 квітня 2019 року, лист-претензію №1610/01 від 16 жовтня 2019 року, повідомлення про вручення поштового відправлення від 16 жовтня 2019 року, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 форми КБ-2в, підсумкова відомість ресурсів за жовтень 2019, лист претензія №2611/01 від 26 листопада 2019 року, поштове відправлення та опис від 26 листопада 2019 року, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2019 форми КБ-3, підсумкову відомість ресурсів за листопад 2019, платіжними дорученнями №66 від 2 травня 2019 року, №69 від 6 травня 2019 року, №84 від 15 травня 2019 року та №98 від 31 травня 2019 року.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року позов було задоволено. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 434  109 грн 20 коп. заборгованості.
Приймаючи дане рішення,    суд першої інстанції виходив з того, що належним підтвердженням неякісного виконання підрядником виконаних робіт не можуть бути показання свідків, які не є експертами в галузі, в якій ними надані пояснення, та тим, що в матеріалах справи відсутні докази проведення експертизи з приводу недоліків виконаної роботи. Місцевий господарський суд вказав, що представники сторін у судовому засіданні підтвердили, що жоден з них не ініціював проведення такої експертизи. Також суд першої інстанції вказав, що у підготовчому судовому засіданні, на пропозицію суду про призначення у справі судової будівельної експертизи сторони заперечили. Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Відповідачем не оформлено належним чином виявлення недоліків робіт, відтак відмова останнього у прийнятті робіт та підписанні актів виконаних робіт є неправомірною. Крім того, суд зазначив про те, що Відповідач не скористався наданим йому частиною 4  статтею 853 ЦК України  правом на проведення експертизи у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин.
Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази неналежного виконання Позивачем (підрядником) умов договору, враховуючи, що Відповідач не повідомляв про недоліки в роботі підрядника, то місцевий господарський суд прийшов до висновку, що Відповідач з урахуванням підпункту 6.2.4 Договору повинен виконувати взяті на себе зобов`язання та оплатити підряднику за виконані ним роботи. Відтак, замовник - Відповідач в порушення вимог статей  853,  882 ЦК України  безпідставно відмовляється від прийняття робіт, виконаних Позивачем на суму 804  109 грн 20 коп..
Враховуючи усе викладене у сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 434  109 грн 20 коп. боргу за виконані підрядні роботи є законною, обґрунтованою наведеними вище правовими нормами, не спростованою наявними у справі письмовими доказами, відтак такою, що підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.  175-179), в якій з підстав,    висвітлених в ній,    просить скасувати  рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зокрема,    мотивуючи апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що в порушення вимог пункту 7.3 Договору підряду від 26 квітня 2019 року, Позивач до цього часу не повідомив Відповідача про готовність виконаних робіт до передачі, саме через це замовник не направив у відповідності до підпункту 7.3.2 Договору підряду свого представника для здійснення приймання всього об`єму  виконаних робіт. Відповідач зазначає, що Позивачем не виконано весь комплекс робіт по об`єму відповідно до умов договору підряду. Що ж стосується наданих актів Форми КБ-2в за жовтень та листопад то вони містять недостовірні дані, адже такі роботи на переконання апелянта не виконувалися  у травні-червні і підписання проміжних актів виконаних робіт договором підряду не передбачено. Також, апелянт зазначив, що самим же договором підряду визначено, що підрядні роботи мають бути виконані впродовж 25 робочих днів. Відповідач наголошував в своїй апеляційній скарзі про необхідність призначення експертизи у даній справі з огляду на існування суперечностей з приводу комплексу виконання робіт.
Окрім того, Відповідачем було подано клопотання від 15 травня 2020 року (а.с. 181-182) про призначення судової будівельно-технічної експертизи, з підстав, зазначених у даному клопотанні.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 травня 2020 року прийнято справу №918/858/19 до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду в складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. та  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача.
1 червня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від Позивача, в котрому він заперечив проти задоволення апеляційної скарги Відповідача та просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач вказав, що питання щодо обсягу та вартості виконаних робіт повинно бути поставлене ще на етапі отримання претензії (лист від 16 жовтня 2019 року).
Позивач заперечив проти призначення та проведення експертизи покликаючись на те, що у суду першої інстанції на усну пропозицію суду Відповідач відмовився від проведення такої експертизи. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 червня 2020 року розгляд апеляційної скарги було призначено  на 24 червня 2020 року об 14:00 год.

В судовому засіданні від 24 червня 2020 року представник Відповідача   підтримав подане ним  клопотання про призначення у справі судової експертизи. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що надані Позивачем Акти приймання-виконаних робіт на підтвердження своїх позовних вимог за жовтень та листопад були складені без присутності  представника Відповідача, який заперечує факт виконання певного об`єму робіт з-приводу чого і має бути призначена експертиза.
Представник Позивача в судовому засіданні від 24 червня 2020 року заперечував щодо задоволення клопотання про призначення у справі судової експертизи, просив залишити вказане клопотання без розгляду, зазначаючи про його необґрунтованість та безпідставність.
Розглянувши подане клопотання про призначення у справі судової експертизи, апеляційну скаргу та додані до неї матеріали колегія суддів на місці постановила відмовити у задоволенні даного клопотання з огляду на передчасне звернення Позивача з даним позовом саме в розрізі існування  доказової бази в матеріалах справи на підтвердження обставин та фактів зазначених у позовній заяві так як і на суперечливість та недоведеність такими доказами своїх позовних вимог, що описано нижче в даній судовій постанові. А відтак призначення такої експертизи призведе лише до додаткових витрат  та затягування строків розгляду даної справи, в розрізі з тим, що сама експертиза ю не призвела до постановлення іншого рішення.
В судовому   засіданні від 24 червня 2020 року представник   Відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.   При цьому, зазначив, що роботи, перелік котрих зазначений в Акті приймання виконаних будівельних робіт Позивачем не виконувалися так як ще в червні працівники Позивача покинули територію об`єкта. Не розуміє як роботи виконані в червні знайшли своє відображення в актах за жовтень та листопад. Також заперечує факт отримання від Відповідача будь-яких листів та претензій з додатками.
В судовому засіданні від 2 червня 2020 року представник   Позивача заперечив щодо доводів,     висвітлених в апеляційній скарзі Відповідача, вважає її безпідставною та необгрунтованою,    зазначив, що Позивачем виконувався певний об`єм робіт, про які зазначено в Акті приймання виконаних будівельних робіт за жовтень та листопад (які є ідентичними по змісту) і які були направлені Відповідачу ще в жовтні, та які Відповідач мав би оплатити відповідно до пункту 4.1.1 Договору. Зауважив, що роботи вказані в Акті          №1 за жовтень та листопад виконані були ще в червні місяці. Також представник Позивача вказав, що матеріали купувалися за кошти, які були перекинуті Відповідачем на рахунок Позивача в підтвердження чого долучені до матеріалів справи видаткові накладні.
Заслухавши представника Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів   Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати.
При цьому Північно-західний апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи  26 квітня 2019 року між Позивачем (Підрядник) та Відповідачем (Замовник) було укладено договір підряду №2604 (надалі - Договір; а.с. 8-17).
Відповідно до умов пункту 1.1 Договору, Відповідач доручає, а Позивач зобов`язався на свій ризик, власними та залученими силами та засобами відповідно до умов даного Договору та норм чинного законодавства України виконати поточний ремонт в житловому корпусі в с. Степань, Сарненського району Рівненської області на об`єкті Відповідача, який знаходиться за адресою: с. Степань, Сарненського району, Рівненської області, а Відповідач зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи за ціною, в порядку та в строки, погоджені сторонами в даному Договорі.
Відповідно до пунктів  1.2, 1.3 Договору: види, склад та обсяги робіт, які виконуються згідно даного Договору, зазначені в Додатку № 1 (Договірна ціна) до даного Договору; склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті Сторонами у разі внесення Відповідачем змін у Договірну ціну, про що Сторони вносять зміни в Додаток №1 до даного Договору; роботи, які не передбачені цим Договором, виконуються Позивачем тільки у випадку їх письмового узгодження із Відповідачем на підставі укладеної між Сторонами відповідної Додаткової угоди до даного Договору, в якій Сторони погоджують характер, об`єми, ціну та строки виконання додаткових робіт.
Розділом 2 Договору сторони погодили строки виконання робіт.
Пунктом  2.1 та 2.2 Договору визначено, що: Позивач виконує роботи в строк, який передбачений даним Договором, а саме 25 робочих днів;   дата початку виконання робіт - 1 травня 2019  року.
Між тим пунктом 2.3 Договору визначено, що терміни виконання робіт визначаються графіком виконання робіт (Додаток 2); у випадку затримки фінансування цього Договору термін виконання робіт може змінитися.
Як визначено  пунктами 2.4-2.5 Договору: датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття Відповідачем шляхом підписання Акту прийому - передачі виконаних робіт; строки виконання робіт можуть бути змінені Сторонами із внесенням відповідних змін до даного Договору шляхом укладання відповідної Додаткової угоди у випадку: внесення Відповідачем змін в об`єми виконаних робіт, які мали наслідком зміну об`ємів/обсягів виконуваних Позивачем робіт; виникнення обставин непереборної сили.
Відповідно до пункту 2.6 Договору, Відповідач має право в односторонньому порядку прийняти рішення про уповільнення темпів виконання робіт, їх зупинення або прискорення, шляхом письмового повідомлення про це Позивача.
Пунктом 2.8 Договору сторони домовилися, що у випадку, якщо з вини Позивача початок виконання Робіт відбувається пізніше від дати, вказаної в пункті 2.2 даного Договору, на 7(сім) календарних днів або відставання від дати закінчення виконання всіх робіт, яка зазначена в пункті 2.3 даного Договору, складає більше ніж 10 (десять) календарних днів, Відповідач повідомляє Позивача про несвоєчасний початок робіт або суттєве відставання від їх закінчення; якщо в десятиденний строк з моменту отримання Позивачем письмового повідомлення Відповідача про порушення строків виконання робіт, Позивач не забезпечить виконання робіт відповідно до строків, які вказані в даному Договорі, Відповідач має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір та вимагати від Позивача відшкодування збитків, які поніс Відповідач; в такому випадку Відповідач здійснює оплату фактично виконаних робіт Позивачем, а у випадку якщо Позивачем не розпочав виконання робіт, грошові кошти сплачені Відповідачем відповідно до підпункту 4.1.1 цього Договору підлягають поверненню Позивачу Відповідачем в десятиденний строк з моменту отримання Позивачем письмового повідомлення Відповідача.
Розділом 3 Договору сторонами узгоджено вартість робіт за Договором (договірна ціна), а розділом 4 визначено порядок фінансування робіт і розрахунків.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору вартість робіт включає в себе вартість матеріалів та робіт (далі Договірна ціна) та визначається на основі Договірної ціни, яка є Додатком № 1 до даного Договору і складає 914  367 грн 60 коп., в тому числі ПДВ 20%. Договірна ціна, визначена у пункті 3.1 даного Договору, включає в себе відшкодування всіх витрат Підрядника.
Згідно з пунктом 3.3 Договору: Договірна ціна за цим Договором є динамічною та уточнюється підписаними між Сторонами Актами приймання - передачі виконаних будівельних робіт по фактично виконаних Підрядником на Об`єкті роботах; вартість робіт може бути змінена, якщо виникають обставини, які не можуть бути передбачені Сторонами при укладанні цього Договору; у випадку необхідності перевищити вартість робіт, Позивач зобов`язався письмово повідомити про це Відповідача на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту, коли Позивачу стало відомо про необхідність такого перевищення і при цьому до повідомлення повинні бути додані документи, які обумовлюють таке перевищення; перегляд вартості робіт обґрунтовується розрахунками та оформлюється Сторонами шляхом укладання Договору про внесення змін; у випадку, якщо Позивач, згідно умов даного пункту Договору не попередив Відповідача про необхідність перевищення вартості робіт, обумовлених даним Договором, Позивач зобов`язався виконати роботу не вимагаючи від Відповідача відшкодування цих витрат шляхом збільшення вартості робіт Позивача.
Позивачем до матеріалів справи додано Додаток №1 до Договору (Договірна ціна) на будівництво поточний ремонт в жилому корпусі в с. Степань, Сарненського району, Рівненської області, що здійснюється в 2019 році, яка складає 914  367 грн 60 коп. (а.с.18). Додаток №1 до Договору підписаний та скріплений відбитками печаток Позивача та Відповідача.
У відповідності до пункту 4.1 Договору з урахуванням умов даного Договору, фінансування та оплата робіт здійснюється Відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, який вказаний в даному Договорі, у наступному порядку:
4.1.1)          грошові кошти у розмірі 345 000 грн, в тому числі ПДВ 20%, сплачується Відповідачем Позивачу 2 травня 2019 року; 300 000 грн в тому числі ПДВ 20%, сплачується Відповідачем Позивачу до 20 травня 2019 року;
4.1.2)          наступні оплати здійснюється Відповідачем протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати підписання між Сторонами Актів виконаних робіт, при умові отримання Відповідачем від Позивача всієї виконавчої документації, актів прихованих робіт та робочої документації по виконаних на Об`єкті роботах.
У відповідності до підпункту 6.1.3 пункту 6.1 Договору, Відповідач має право розірвати даний Договір в односторонньому порядку та вимагати відшкодування збитків, якщо Позивач: своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений даним Договором, стає неможливим.
Разом з тим, згідно з підпунктом 6.1.4  пункту 6.1 Договору,  Відповідач має право розірвати даний Договір в односторонньому порядку в будь-який час  до закінчення виконання робіт,  оплативши Позивачу фактично виконані роботи, попередивши письмово про це Позивача за 14 календарних днів до дати розірвання даного Договору.
Підпунктом 6.4.1 пункту 6.4 Договору визначений обов`язок Відповідача виконати весь комплекс робіт по об`єкту відповідно до умов даного Договору, норм чинного законодавства України та передати їх Позивачу за актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт.
Водночас, підпунктами 6.2.4, 6.2.5 Договору визначено обов`язок Відповідача  оплатити Позивачу виконані роботи згідно умов даного Договору за умови належного виконання Позивачем умов даного Договору та/або додатків/додаткових угод до нього, а також повідомити Позивача про виявлені недоліки в роботі.
Відповідно  обов`язку Позивача виконати роботи передбачені Договором кореспондує обов`язок Відповідача оплатити Позивачу виконані роботи згідно умов даного Договору.
Розділом 7 Договору сторонами погоджено порядок приймання виконаних робіт.
Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 Договору приймання-передача виконаних робіт проводиться в порядку, встановленому чинним законодавством України та даним Договором. Передача виконаних робіт Позивачем і приймання їх Відповідачем оформлюється актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт.
Пунктом 7.3 Договору визначено, що приймання Відповідачем виконаних робіт за Договором здійснюється в наступному порядку: після закінчення виконання об`єму робіт, Позиваач письмово повідомляє Відповідача про готовність виконаних робіт до передачі; Відповідач, після отримання повідомлення Позивача, зобов`язаний протягом 5 календарних днів направити свого уповноваженого представника для здійснення приймання всього об`єму виконаних робіт; якщо в процесі прийняття робіт виявляться допущені в роботі відступи від умов цього Договору та інші недоліки, в тому числі, але не обмежуючись невідповідність робіт, пред`явлених до оплати встановленим вимогам, завищення їх обсягів, інших помилок, що вплинули на вартість виконаних робіт та/або Позивачем не надано Відповідачу виконавчої документації по виконаних роботах, Відповідач зобов`язався письмово заявити про них Позивачу; після усунення Позивачем всіх зауважень Відповідача, а також при їх відсутності, Відповідач зобов`язався прийняти виконані Позивачем роботи і підписати наданий Позивачем акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт протягом 3 робочих днів.
Відповідно до пункту 12.1 Договору він набуває чинності в день його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
У відповідності до пунктів 12.2 та 12.3 Договору, у випадку розірвання даного Договору в односторонньому порядку, якщо інше не передбачено умовами даного Договору, цей Договір вважається розірваним через (30) тридцять календарних днів з моменту отримання Стороною письмового повідомлення іншої Сторони про розірвання цього Договору в односторонньому порядку і при цьому між сторонами не підписуються будь-які додаткові договори/угоди про розірвання даного договору в односторонньому порядку.
Як визначено пунктом 12.4 та пунктом 12.5 Договору:  закінчення строку дії даного Договору, його припинення в тому числі шляхом розірвання, не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце  під час строку дії цього Договору; сторони домовилися, що з моменту припинення строку дії даного Договору нових зобов`язань у Сторін не виникає, але Сторони повинні виконати ті зобов`язання, які виникли до моменту припинення строку дії даного Договору.
В підтвердження виконання умов Договору Позивач долучив до позовної заяви: акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 форми КБ-2в, підсумкову відомість ресурсів за жовтень 2019, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2019 форми КБ-3, підсумкову відомість ресурсів за листопад 2019 (а.с. 21-25; 28-33), а також видаткові накладні, які за твердженням Позивача  підтверджують вид та вартість матеріалів в розмірі 245  366 грн 32 коп. (а.с. 98), а саме: накладна № 1 від 10 травня 2019 року на суму 4303 грн 10 коп.; накладна  № 13 від 3 червня 2019 року на суму 30  501 грн 36 коп.; накладна № 81 від 10 травня 2019 року на суму 29238 грн 72 коп.; накладна  № 82 від 10 травня 2019 року на суму 10612 грн 02 коп.; накладна № 83 від 10 травня 2019 року на суму 6553 грн 60 коп.; накладна № 84 від 10 травня 2019 року на суму 33851 грн 82 коп.; накладна  № 85 від 10 травня 2019 року на суму 9605 грн 82 коп.; накладна  № 168 від 12 липня 2019 року на суму 25149 грн 18 коп.;  видаткова накладна № 176 від 26 квітня 2019 року на суму 952 грн 05 коп; накладна  № 275 від 26 квітня 2019 року на суму 4734 грн; видаткова накладна №952 від 14 травня 2019 року на суму 1390 грн; видаткова накладна №1430 від 2 травня 2019 року на суму 3682 грн 68 коп.; видаткова накладна №1576 від 14 травня 2019 року на суму 377 грн 54 коп.; видаткова накладна №16734 від 3 травня 2019 року на суму 28526 грн 32 коп.; видаткова накладна №18676  від 17 травня 2019 року на суму 20922 грн 77 коп.; видаткова накладна №19082 від 20 травня 2019 року на суму 3  751 грн 24 коп.; видаткова накладна №Рнк/RV-0013645 від 3 травня 2019 року на суму 8384 грн 40 коп.; видаткова накладна  № Рнк/RV-0016713 від 24 травня 2019 року на суму 229 грн 50 коп.; видаткова накладна  №Рнк/RV-0016711 від 24 травня 2019 року на суму 3798 грн (а.с. 100-119).
При цьому, з пояснень Позивач наданих в судовому засіданні від 24 червня 2020 року вбачається, що акти, які надає Позивач датовані жовтнем та листопадом 2019 року лише підписані в цьому місяці, однак роботи на загальну суму 804  109 грн 20 коп. були виконані Позивачем в травні-червні 2019 року, акти приймання ж виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року та за листопад 2019 року є ідентичними (продубльовані).
Як зазначає Позивач в своїй позовній заяві та судовому засіданні від 24 червня 2020 року,  Відповідач частково провів розрахунки за Договором в сумі 370 000 грн, що не заперечується Відповідачем та підтверджується платіжними дорученнями, а саме: платіжне доручення № 66 від 2 травня 2019 року на суму 150000 грн; платіжне доручення  № 69 від 6 травня 2019 року на суму 100000 грн; платіжне доручення № 84 від 15 травня 2019 року на суму 20000 грн; платіжне доручення № 98 від 31 травня 2019 року на суму 100000 грн. (а.с. 34-37). 
Також, в підтвердження своїх позовних вимог, Позивач долучив до матеріалів справи Лист-претензію №1610/01 від 10 жовтня 2019 року (а.с. 19) та  лист-претензію №2611/01 від 26 листопада 2019 року              (а.с. 26). Зі змісту яких слідує, що станом на 26 листопада 2019 року Відповідач перерахував лише 450  000 грн згідно платіжного доручення №66 від 2 травня 2019 року, платіжного доручення №69 від 6 травня 2019 року, платіжного доручення №84 від 15 травня 2019 року, платіжного доручення №98 від 31 травня 2019 року та платіжного доручення №136 від 12 липня 2019 року. Як вказує Позивач на  підставі викладеного Позивач просив Відповідача підписати та повернути акти форми КБ-3 та протягом п`яти робочих днів сплатити різницю в коштах в розмірі 195000 грн..
З огляду на все вищевказане Позивач посилається на неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором просить стягнути з Відповідача заборгованість в сумі 434  109 грн 20 коп..

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до  статті  509 Цивільного кодексу  України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
В силу дії статті  526 Цивільного кодексу  України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 712 Цивільного кодексу України  передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За змістом  статті  655 Цивільного кодексу України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень  статті 530 цього Кодексу  .
Згідно  статті  530 Цивільного кодексу  України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до  статті  837 Цивільного кодексу України,   за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
В силу дії статті 846 Цивільного кодексу  України  строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Згідно  статті 849 Цивільного кодексу  України:  замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
У відповідності до  статті  882 Цивільного кодексу України  замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов Договору Відповідачем (в травні 2019 року) було перераховано Позивачу кошти в сумі 370000 грн, тобто у строки, визначені підпунктом 4.1.1 Договору.
В той же час, Позивач покликаючись на часткове виконання робіт, що на його переконання підтверджується, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року та Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (які по виду виконаних  робіт є ідентичними)  звернувся до суду про стягнення з Відповідача 275  000 грн боргу за невиконання пункту 4.1 Договору та 159  109 грн боргу за виконані роботи, а всього 434109 грн 20 коп..
При цьому, Позивач в підтвердження виконання певного об`єму робіт та повідомленням про це Відповідача покликається на Лист-претензію по Договору від 10 жовтня 2019 року вих.№1610/01 (а.с. 19) зі змісту котрого вбачається, що Позивач зазначив про вчасне розпочинання робіт, а саме відповідно до умов пункту 2.2 Договору з 1 травня 2019 року, та про те, що  станом на 26 листопада 2019 року Відповідач перерахував Позивачу лише 450000 грн (а саме згідно платіжного доручення №66 від 2 травня 2019 року, платіжного доручення №69 від 6 травня 2019 року, платіжного доручення №84 від 15 травня 2019 року, платіжного доручення №98  від 31 травня 2019 року, платіжного доручення №136 від 12 липня 2019 року)  та на підставі викладеного у листі просив Відповідача:
·          підписати та повернути примірники форми КБ-3 та акту прийому-передачі виконаних робіт складеному станом на 15 жовтня 2019 року про фактично виконані роботи;
·          протягом п`яти робочих днів виконати свої зобов`язання передбачені підпунктом 4.1.1 Договору та сплатити різницю грошових коштів в розмірі 195000 грн в тому числі ПДВ 20 %за реквізитами Позивача вказаними у Договорі.
На підтвердження направлення такого листа-претензії від 10 жовтня 2019 року та долучених до нього документів було подано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20).
Окрім того, Позивачем також долучено до матеріалів справи в підтвердження виконання певного об`єму робіт та повідомленням про це Відповідача Лист-претензію по Договору від 26 листопада 2019 року вих.№2611/01 (а.с. 26) зі змісту котрого вбачається, що: Позивач зазначив про вчасне розпочинання робіт, а саме відповідно до умов пункту 2.2 Договору з 1 травня 2019 року та про те, що  станом на 26 листопада 2019 року Відповідач перерахував Позивачу лише 450000 грн (а саме згідно платіжного доручення №66 від 2 травня 2019 року, платіжного доручення №69 від 6 травня 2019 року, платіжного доручення №84 від 15 травня 2019 року, платіжного доручення №98  від 31 травня 2019 року, платіжного доручення №136 від 12 липня 2019 року)  і на підставі викладеного у листі просив Відповідача:
·          підписати та повернути примірники форми КБ-3 та акту прийому-передачі виконаних робіт складеному станом на 25 листопада 2019 року про фактично виконані роботи;
·          протягом п`яти робочих днів виконати свої зобов`язання передбачені підпунктом 4.1.1 Договору та сплатити різницю грошових коштів в розмірі 195000 грн в тому числі ПДВ 20 %за реквізитами Позивача вказаними у Договорі.
На підтвердження направлення такого листа-претензії від 25 листопада 2019 року та долученям до нього документів були подані наступні докази, а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та опис вкладення до відправлення з детальним переліком відправлених документів (примірник форми КБ-3, примірник форми КБ-2, підсумкова відомість ресурсів; а.с. 27).
Зважаючи на заперечення Відповідача, в судовому засіданні від 24 червня 2020 року, щодо отримання від Позивача будь-яких листів щодо обсягу та характеру робіт, колегія суддів зважаючи на докази долученні до матеріалів справи в підтвердження своїх доводів щодо своєчасного та відповідного повідомлення Відповідача щодо виконання певного об`єму робіт зауважує, що для даного характеру правовідносин характерним є те, що значення має саме зміст такого листа (повідомлення) щодо завершення ремонтних  робіт, і тому важлива увага приділяється саме доказування змісту такого листа та факту доведення його до відома Відповідача.   
Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених     постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270       (надалі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до     Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"     форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
В силу дії статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"     розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
У відповідності до пункту 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.
Пунктом 59 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. 
Згідно з пунктом 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення повідомлення  №32/1 від 28 січня 2019 року, щодо не продовження терміну дії даного Договору на 2019 рік може бути бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком про відправлення. Адже саме в цьому доказі буде відображено короткий зміст такого відправлення та підтверджено той факт, що саме було відправлено адресату.
В той же час, Позивачем на підтвердження направлення повідомлення саме від 16 жовтня 2019 року за Вих №1610/01 про завершення певних робіт та направлення акту форми КБ-2в та КБ-2б для Відповідача, не було долучено   опис вкладення у цінній лист із переліком предметів відправлення. 
Поміж тим, надане ж Позивачем рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 18 жовтня 2019 року, в свою чергу, не містить детального переліку предметів відправлення, у зв`язку із чим, зважаючи на заперечення Відповідача щодо отримання такого відправлення,   встановити факт направлення саме вказаного повідомлення із актами приймання-передачі виконаних робітна на  адресу Відповідача неможливо. Між тим з рекомендованого листа, проте не зазначено та не вбачається, які саме документи були вкладені у цьому листі, а тому не можна дійти беззаперечного висновку про направлення 18 жовтня 2019 року саме актів приймання -передачі виконаних робіт та підсумкової відомості за жовтень, а не будь-яких інших документів. 
На переконання колегія суддів доказом, який би підтверджував надіслання Позивачем відповідних документів саме 18 жовтня 2019 року мав би бути опис вкладення до цінного листа,  проте таких доказів суду не подано.
В той же час, такі докази, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та опис вкладення з детальним переліком долучених до відправлення документів Позивачем було надано уже як доказ відправлення листа -претензії від 26 листопада 2019 року (а.с. 26-27). 
Дослідивши дані докази апеляційний господарсьикй суд констатує, що саме 28 листопада 2019 року Відповідачем отримано від Позивача лист-претензію, два примірники форми КБ-3, два примірники форми КБ-2в, та дві підсумкові відомості (відповідно до відмітки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення були отримані Відповідачем « 28.11.19»; а.с. 27).
Відповідно колегія суддів вважає, що саме 28 листопада 2019 року Відповідач був належним чином повідомлений Позивачем про виконання Позивачем певного об`єму робіт із отриманням відповідних доказів, передбачених укладеним між сторонами Договором.
В той же час, колегія суддів зважаючи на характер та предмет правовідносин, які виникли між сторонами на підставі Договору досліджує підставність та доведеність позовних вимог Позивач саме в правовому полі дії умов Договору.
А саме, Розділом 3 Договору визначено вартість робіт за Договором (Договірна ціна), зокрема, пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість робіт включає в себе вартість матеріалів та робіт (надалі за текстом - «Договірна ціна») та визначається на основі Договірної ціни, яка є Додатком №1 до даного Договору і складає 914  367 грн 60 коп. в тому числі ПДВ 20 %.
Між тим, пунктом 3.3 Договору передбачено, що договірна ціна за цим Договором є динамічною та уточнюється підписаними між сторонами Актами приймання-передачі виконаних будівельних робіт по фактично виконаних Підрядником на Об`єкті роботах; вартість робіт може бути змінена, якщо виникають обставини, які не можуть бути передбачені Сторонами при укладанні цього Договору; у випадку необхідності перевищити вартість робіт, Позивач зобов`язався письмово повідомити про це Відповідача на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту, коли Позивачу стало відомо про необхідність такого перевищення і при цьому до повідомлення повинні бути додані документи, які обумовлюють таке перевищення; перегляд вартості робіт обґрунтовується розрахунками та оформлюється Сторонами шляхом укладання Договору про внесення змін; у випадку, якщо Позивач, згідно умов даного пункту Договору не попередив Відповідача про необхідність перевищення вартості робіт, обумовлених даним Договором, Позивач зобов`язався виконати роботу не вимагаючи від Відповідача відшкодування цих витрат шляхом збільшення вартості робіт Позивача.
Далі Розділом 4 Договору визначено «Порядок фінансування робіт і розрахунків», зокрема, пунктом 4.1 Договору визначено, що з урахуванням умов даного Договору, фінансування та оплати робіт здійснюється Відповідачем щляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, який вказаний в даному Договорі, у наступному порядку:
·          підпункт 4.1.1 Договору: грошові кошти у розмірі 345 000 грн, в тому числі ПДВ 20%, сплачується Відповідачем Позивачу 2 травня 2019 року; 300 000 грн в тому числі ПДВ 20%, сплачується Відповідачем Позивачу до 20 травня 2019 року;
·          підпункт 4.1.2 Договору: наступні оплати здійснюється Відповідачем протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати підписання між Сторонами Актів виконаних робіт, при умові отримання Відповідачем від Позивача всієї виконавчої документації, актів прихованих робіт та робочої документації по виконаних на Об`єкті роботах.
Відповідно колегія суддів звертає увагу, що пункт 4.1 Договору містить два підпункти, котрі нерозривно пов`язані між собою, і виривати із контексту Договору один із підпунктів та покликатися на нього як на підставу своїх позовних вимог є безпідставним, адже обов`язок Відповідача прийняти та оплати роботи нерозривно пов`язаний з обов`язком Позивача виконати належним чином  та довести до відома Відповідача   факт виконання певного об`єму робіт.
При цьому суд наголошує на тому, що дані пункти свідчать про те, що Договором сторони не передбачили того, що роботи мають бути виконані лише після здійснення Відповідачем передплат, адже за даними умовами Позивач мав вцілому виконати всі договірні роботи і лише після надіслання актів виконаних робіт у Відповідача виникав обов`язок підписати та оплатити їх.  При цьому вказана оплата визначена сторонами в строк двадцяти днів, після підписання Відповідачем вказаних актів, які зі сторони Відповідача мали б бути підписані (з запереченням чи без них) з моменту їх отримання (апріорі, аж ніяк вони не могли бути підписані до їх отримання). При цьому суд бере також до уваги, як факт відсутності другої оплати, в сукупності з відсутністю належних та допустимих доказів, завершення робіт до 25 травня 2019 року, як і відсутність доказів початку робіт саме з 1 травня 2019 року.  Окрім того, суд враховує і факт того, що Позивач підтвердив у судовому засіданні, а Відповідач не заперечив факту того, що всі роботи по Договору на даний момент в повному обсязі не виконано. З огляду на все вищевказане апеляційний господарський суд вважає, що в даному випадку єдиним легітимним шляхом розгляду відповідних позовних вимог має бути факт отримання Відповідачем відповідних актів Форми КБ-2 та КБ-3, передбачених Договором та настанням двадцятиденного строку з моменту його отримання (строку в який акт по Договору мав би бути підписано із запереченнями чи без заперечень), адже  тільки з настанням такого строку у Позивача за Договором (з урахуванням обставин справи) виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення коштів за виконані по Договору роботи. І лише після встановлення факту дотримання вказаних строків (і як наслідок настання обставин що б вказувати на порушення права позивача на момент звернення до суду) суд міг би вирішувати питання щодо факту виконання чи не виконання вказаних робіт, що можливо визначити через відповідну судову експертизу фактичного обсягу виконаних робіт (з огляду на існуючі щодо цього заперечення).  В той же час колегія суду звертає увагу місцевого господарського суду (виходячи з аргументації судового рішення), що чинний ГПК України не обмежує суд першої інстанції в можливості призначення судової експертизи лише за заявою сторін  (водночас даючи можливість в подальшому трактувати дії сторін (наприклад щодо неоплати судової експертизи) при оцінці доказів по справі як доказ, що використовується на користь іншої особи).
В той же час апеляційний господарський суд наголошує на тому, що Позивач з огляду на наявні в справі докази звернувся з позовом про стягнення боргу за виконані роботи з порушенням вищевказаного двадцятиденного строку,  тобто до моменту порушення права (адже як вже вказано в даній постанові Відповідач отримав відповідні документи лише 28 листопада 2019 року, в той же час як Позивач звернувся з позовом 4 грудня 2019 року, а двадцятиденний строк з моменту отримання актів закінчувався лише 27 грудня 2019 року).
Дане вказує, що Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за виконані по Договору роботи до настання відповідного права, що суперечить чинному ГПК України (адже сторони можуть звернутися з позовом за захистом порушеного чи оспорюваного права). 
Разом з тим апеляційний господарський суд констатує, що  Позивач вказує в своїй позовній заяві на отримання від Відповідача на  виконання умов Договору 370000 грн, поміж тим в Листі-повідомленні від 26 листопада 2019 року на котрий покликається Позивач як на підставу відповідного повідомлення Відповідача про факт завершення виконання певного об`єму робіт Позивач зазначає про отримання 450000 грн (із зазначенням номерів та дати платіжних доручень такої суми) та вказує про обов`язок Відповідача протягом п`яти робочих днів виконати зобов`язання передбачені підпунктом 4.1.1 Договору та сплатити різницю грошових коштів в розмірі 195  000 грн..  
В той же час, досліджуючи прохальну частину листа-повідомлення від 26 листопада 2019 року, колегія суддів констатує, що зважаючи на дату отримання Відповідачем такого листа, а саме «28.11.19» (а.с. 27), в контексті прохання Позивача щодо оплати Відповідачем коштів в сумі 195  000 грн протягом п`яти робочих днів, вбачається, що обов`язок Відповідача оплати такі кошти існував по 5 грудня 2019 року (28 листопада + 5 робочих днів), і відповідно лише з 6 грудня 2019 року Відповідач міг вважатися таким, що своєчасно не оплатив кошти в сумі 195000 грн по Договору.
В той же час, Позивач 4 грудня 2019 року, не зважаючи на встановлений ним у Листі-повідомленні від 26 листопада 2019 року термін оплати та суму оплати, звернувся до Господарського суду Рівненської області  із позовною заявою від 3 грудня 2019 року про примусове стягнення з Відповідача вже не 195  000 грн на підставі підпункту 4.1.1 Договору (як було ним зазначено в Листі-повідомленні від 26 листопада 2019 року), а про стягнення 275  000 грн боргу за невиконання підпунктів 4.1.1 Договору, покликаючись при цьому як на доказ підтвердження своїх позовних вимог та обставини справи саме на Лист-повідомлення від 26 листопада 2019 року.
З огляду на вказане суд констатує передчасність звернення Позивача до суду (до настання факту порушення чи опорення порушеного права).
  З огляду на все вищевказане суд апеляційної інстанції констатує про передчасність звернення до суду (навіть з визначеного Позивачем терміну оплати, зазначеного вище в листі-претензії), а відтак стає не зрозумілим чому Позивач спочатку зазначає в Листі-повідомленні одну суму - яку просить стягнути (а саме 195  000 грн на підставі підпункті 4.1.1 Договору), а в позовній заяві уже ставить зовсім іншу 275  000 грн, й при цьому на підтвердження своїх вимог та обізнаності Відповідача про таку сплату, опирається саме як на доказ - на Лист-повідомлення від 26 листопада 2019 року (інший доказ спростований вище в даній постанові).
Між тим, уже в процесі розгляду справи в суді першої інстанції Позивач зазначає про те, що на підтвердження виду та вартості матеріалів в розмірі 245  366 грн 32 коп., ним долучається до справи первинні бухгалтерські документи, а саме видаткові накладні, котрі описані вище в даній судовій постанові (а.с. 98-119), дослідивши котрі, колегія суддів зазначає, що  загальна сума по всіх долучених накладних становить - 215451 грн (тобто знову ж таки нижче від суми вказаної Позивачем).
В той же час, зважаючи на отримання Позивачем від Відповідача по Договору 370000 грн (не зважаючи на зазначення Позивачем в Листі-повідомленні такої суми в розмірі 450000 грн та з огляду на не доведення сторонами іншого) в розрізі долучених до матеріалів справи первинних доказів (на суму         215451 грн)  щодо купівлі матеріалів, вбачається, що Позивач не перевищив такої суми та не здійснив купівлі ресурсів за свої кошти, що свідчить про належне виконання Відповідачем своїх обов`язків по Договору щодо перерахування відповідних коштів та використання їх Позивачем саме в межах отриманих сум.
Відносно ж  Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт  за листопад 2019 року на суму  804109 грн 20 коп. Форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за листопад Форми КБ-3 на суму 804109 грн 20 коп., то колегія суддів ще раз звертає увагу на підпункт 4.1.2 Договору, котрий Позивачем залишено поза увагу, і саме який  чітко констатує оплату по актах виконаних робіт (що не передбачає пункт 4.1.1), а саме:  наступні оплати здійснюється Відповідачем протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати підписання між Сторонами Актів виконаних робіт, при умові отримання Відповідачем від Позивача всієї виконавчої документації, актів прихованих робіт та робочої документації по виконаних на Об`єкті роботах.
При цьому, зважаючи на позовні вимоги Позивача та долучені до матеріалів докази на підтвердження відповідних обставин справи, вбачається, що Позивач просить стягнути грошові кошти в сумі 275  000 грн на підставі підпункті 4.1.1 Договору із долученням в підтвердження таких позовних вимог Листа-претензії по Договору (в котрому зазначено таку суму в розмірі 195 00 грн) та Акту № 1 Форми КБ-2в за листопад в сумі 804109 грн 20 коп..
Відповідно колегія суддів досліджуючи такі позовні вимог в контексті долучених до матеріалів справи доказів, досліджуючи умови Договору, ще раз констатує, що зважаючи на надіслання Відповідач Акту №1 та існування в матеріалах справи доказів щодо його отримання - 28 листопада 2019 року (а.с. 27) в площинні дії  підпункту 4.1.2 Договору (котрий спеціалізований на врегулювання відносин щодо оплати робіт саме по Актах виконаних робіт) колегія суддів зауважує, що право на такі оплати у Відповідача виникає саме протягом 20 банківських днів з дати підписання. Відповідно Відповідач спочатку має підписати такі акти або констатувати факт відмові від їх підписання і уже потім  протягом 20 банківських днів оплати відповідну суму коштів по Акту (28 листопада 2019 року + 20 банківських дні =  27 грудня 2019 року), відповідно по 27 грудня 2019 року у Відповідача було право відповідно до умов пункту 4.1.2 Договору оплатити такі роботи.  В той же час  Позивач, як вбачається із відтиску вхідного штемпеля,  звернувся до Господарського суду Рівненської області  із позовною заявою від 3 грудня 2019 року, уже 4 грудня 2019 року про примусове стягнення з Відповідача 434  109 грн 20 коп. боргу за виконані роботи.
Поміж тим,  досліджуючи позовну заяву та долученні в підтвердження позовних вимог докази, колегія суддів констатує, про суперечливість належних та допустимих доказів (а саме суперечливість стягуваних сум та доказів)  із обставинами зазначеними в позовній заяві та її вимогами, та передчасне звернення Позивача (зважаючи на долучені докази Акти виконаних робіт)  саме в правовому полі дії підпункту 4.1.2 Договору. 
Водночас, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що Позивач зважаючи на не підписані Акти виконаних робіт не позбавлений в майбутньому звернутися з відповідним позовом (після настання факту порушення чи оспорення його права).  
Одним із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у підпункті 6 частини 1  статті 3 Цивільного кодексу України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частині 3  статті 509 Цивільного кодексу України  вказано, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідач укладаючи вищезазначений Договір підряду мав правомірні очікування та законні сподівання на правомірну поведінку Позивача, як суб`єкта господарювання саме в рамках правовідносин спірного Договору, на добросовісне користування правами, визначеними Договором.        
Між тим, Позивач подаючи суперечливі докази, обставини в яких суперечать вимогам позовної заяви та умовам самого ж Договору, зазначаючи в таких доказах процесуальні строки та подаючи відповідний позов, по суті порушує такі строки. 
Враховуючи усе вищеописане в даній судовій постанові та в розрізі існування варіацій щодо суми отриманої Позивачем від Відповідача (в позовній заяві 370000 грн, а в Листі-претензії 450000 грн), колегія суддів розцінює дії Позивача щодо звернення до суду з відповідним позовом в порядку примусового стягнення з Відповідача боргу за виконані роботи, як такі, що були вчинені не    відповідно до умов Договору та норм чинного законодавства, що на переконання апеляційного господарського суду  є протиправними.    
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
До господарського суду вправі звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.
Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачеві, натомість установлення обґрунтованості позову - обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які спрямовані на припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з`ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Реалізуючи право на судовий захист, передбачене  статтею 55 Конституцією України, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Відповідно до  статті 15 Цивільного кодексу України, кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло.
Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абз. 9                     п. 9  рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003.
Оцінюючи предмет позовних вимог Позивачем у сукупності  з доданими до матеріалів справи доказами, в підтвердження таких позовних вимог, колегія суддів зауважує про   передчасне звернення Позивача з відповідним позовом (щодо актів виконаних робіт в розрізі дії ціленаправленого підпункту 4.1.2 Договору; так як і в розрізі строку визначеного в Листі-претензії) та про  суперечливість доказів, які  не підтверджують  обставин, наведених Позивачем в позовній заяві.
Отже, зважаючи на все вищеописане в даній судовій постанові в площинні існування первинних доказів (платіжних доручень та видаткових накладних, умов Договору), колегія суддів прийшла до висновку про передчасність звернення Позивачем з даним позовом до суду є об`єктивною підставою для відмови в позові.
Відтак, враховуючи усе вищеописане судова колегія   відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 434  109 грн 20 коп. боргу.
Відповідно приймаючи таке рішення Північно-західний апеляційний господарський суд скасовує скасовує рішення місцевого господарського суду. 
З огляду на усе вищевказане у даній постанові,     Північно-західнийапеляційний господарський суд, вважає подану Відповідачем апеляційну скаргу підставною та обгрунтованою. Відповідно суд приймає рішення     про відмову в задоволенні позовних вимог Позивача.         
Разом з тим,   суд скасовує рішення Господарського суду Рівненської     області    від 24 березня 2020   року.
Згідно частини 1   статті 269 ГПК України: суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог  апеляційної скарги.
Водночас,  Північно-західний апеляційний господарський суд         приходить до висновку про неповне з`ясування   місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків,         викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, що в силу дії пунктів 1, 2 та 3 частини 1     статті 277 ГПК України       є підставою для скасування оспорюваного рішення на підставі пункту 2 частини 1 статті         275 ГПК України.
Судові витрати, в силу дії приписів статті 129 ГПК України, за розгляд позовної заяви та     апеляційної скарги,    суд покладає на Позивача.
Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Профспілкового підприємства санаторію "Горинь" ради федерації профспілок Рівненської області на рішення Господарського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року по справі №918/858/19 - задоволити.
2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року по справі №918/858/19   - скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з Приватного підприємства "Будівельна Компанія "Комфорт-Сервіс" (33003, вул. Гагаріна, 39, м. Рівне, код ЄДРПОУ 38822203) на користь Профспілкового підприємства санаторію "Горинь" ради федерації профспілок Рівненської області (34560, смт. Степань, майдан Незалежності, буд.11, код ЄДРПОУ 22582184) 9 767 грн 46 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
7. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
8. Справу №918/858/19 повернути Господарському суду Рівненської області.
Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.