УХВАЛА

14 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/8619/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,   
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 (повний текст складено  04.03.2020)    
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто"
до Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "КВАНТ",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державний концерн "Укроборонпром",
про визнання договору оренди продовженим та зобов`язання укласти договір про внесення змін,  
ВСТАНОВИВ:
01.04.2020 (згідно з відміткою на конверті) Державним концерном "Укроборонпром"  безпосередньо до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/8619/19.  
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 09.04.2020 року у справі №910/8619/19 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Пільков К.М., Мачульський Г.М.  
Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 910/8619/19 касаційну скаргу        Державного концерну  "Укроборонпром" залишено без руху до 27.05.2020 на підставі частини 3 статті 292 ГПК України, оскільки скаржником наведені підстави у заяві про поновлення строку визнані неповажними, встановлено скаржнику строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
13.05.2020 скаржник, на виконання ухвали Верховного Суду від 27.04.2020, звернувся до Суду із заявою про усунення недоліків, в якій зазначив, що копію оскаржуваної постанови отримав фактично 12.03.2020, оскільки оператор поштового зв`язку помилково відобразив невірну дату та час вручення поштового відправлення, а саме: 10.03.2020 23:00 (що є неробочим часом), в підтвердження вказаного надав копію поштового конверта з штриховим кодовим ідентифікатором. 
При цьому, на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанцій не було враховано висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.08.2018 у справі № 905/1926/16 щодо належного способу захисту порушеного права.
Крім того, у касаційні скарзі скаржник зазначив, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права (пункту 24 ст.7 Закону України "Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі") у подібних правовідносинах відсутній, що є окремою підставою відповідно до п.3 ч.2 ст.287 ГПК України для касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у даній справі.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 09.06.2020 поновлено Державному концерну "Укроборонпром" строк для подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/8619/19, шляхом задоволення відповідної заяви, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/8619/19, призначено її до розгляду на 15.07.2020, визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 03.07.2020.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 13.07.2020 у справі №910/8619/19 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді:, Краснов Є.В., Мачульський Г.М. у зв`язку з відпусткою судді Пількова К.М.
При розгляді касаційної скарги судом з`ясовано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020, позов задоволено частково.
Зобов`язано Державне підприємство "Науково - дослідний інститут "КВАНТ" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" договір № 4771/06 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4771 від 21.12.2009 в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019. В решті позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
Приймаючи оскаржувану постанову у даній справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, виходив з того, що предметом розгляду у цій справі є заявлені вимоги про визнання договору оренди продовженим та зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, на умовах, зазначених в позові.
Апеляційний суд підтримав висновки місцевого господарського суду, що вимоги позивача про визнання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4771 від 21.12.2009 (у редакції договору № 4771/04 від 27.11.2015 про внесення змін до договору оренди № 4771 від 21.12.2009), укладеного між ДП "Науково - дослідний інститут "КВАНТ" та ТОВ "Каштанове місто" продовженим строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 24.09.2018 по 24.08.2021 включно задоволенню не підлягає, оскільки є вимогою про встановлення юридичного факту, який вже відбувся.
При цьому, апеляційний суд визнав, що відмова в позові лише з невірності зазначення одного слова зобов`язати «укласти» замість «укладеним» буде простим формалізмом та суперечитиме передбаченій ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 236 ГПК України головній меті господарського судочинства, а саме, ефективному захисту порушених прав та принципу верховенства права.
Тому за висновками апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції було в повній мірі враховано правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16 щодо можливості захисту порушеного цивільного права чи інтересу і в спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Разом з цим, Верховним Судом з`ясовано і те, що ухвалою Касаційного господарського суду від 21.05.2020 справу 916/1423/18 разом із касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Такі висновки Касаційного господарського суду мотивовані неоднаковим застосування Касаційним господарським судом статті 16 ЦК України при визначенні питання щодо того, чи є «некоректне» зазначення позивачем способу захисту у справі безумовною підставою для відмови у позові по суті, враховуючи те, що у позовних заявах названих справ Адміністрацією морських портів України зазначено бажану позивачем редакцію договору, яку останній просить суд зобов`язати укласти відповідача.
Враховуючи існування різних підходів щодо застосування норми матеріального права (статті 16 ЦК України) у розгляді питання про можливість чи відсутність можливості у задоволенні позовних вимог про зобов`язання укласти договір у редакції, наведеній позивачем у позовній заяві, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, а також враховуючи те, що основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики, колегія суддів визнала за необхідне передати справу №916/1423/18 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у справі №916/1134/18 у подібних правовідносинах за участі тієї ж особи - позивача (адміністрації Одеського морського порту).
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 910/8619/19 до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі  № 916/1423/18.
Керуючись статтями 228, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд, - 
У Х В А Л И В:
1. Провадження за касаційною скаргою Державного концерну "Укроборонпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/8619/19 зупинити до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі  № 916/1423/18.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             І. Кушнір

Судді                                                                                                         Є. Краснов

                                                                                                                  Г. Мачульський