Ухвала
 
17 липня 2020 року
місто Київ
 
справа № 296/5937/19
провадження № 61-10150ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЖИТОМИРГАЗ» 
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 червня 2020 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЖИТОМИРГАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» 
про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання протиправними дії Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЖИТОМИРГАЗ» (далі - АТ «ОГС «ЖИТОМИРГАЗ») щодо нарахування плати за газ за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ), за період з часу виникнення заборгованості до 16 серпня 2018 року включно; зобов`язання АТ «ОГС «ЖИТОМИРГАЗ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» (далі - ТОВ «Житомиргаз збут») провести перерахунок плати за газ за зазначеною адресою шляхом виключення заборгованості за період з часу виникнення заборгованості до 16 серпня 2018 року включно.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2020 року позов залишено без задоволення.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 червня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.
Визнано протиправними дії АТ «ОГС «ЖИТОМИРГАЗ» та ТОВ «Житомиргаз збут» щодо нарахування заборгованості за спожитий природній газ за адресою АДРЕСА_1 (особовий рахунок: НОМЕР_1 ), за період до 08 квітня 2017 року.
Зобов`язано АТ «ОГС «ЖИТОМИРГАЗ» та ТОВ «Житомиргаз збут» зробити перерахунок заборгованості за спожитий природній газ за згаданою адресою за виключенням періоду до 08 квітня 2017 року.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
АТ «ОГС «ЖИТОМИРГАЗ» 10 липня 2020 року звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справа є Верховний Суд.
Згідно із частини першої статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Щодо віднесення справи, рішення у якій оскаржується учасником справи, до категорії малозначної (справа незначної складності)
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій статті Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у справі є вимоги про визнання протиправним дій відповідача щодо нарахування плати за спожитий газ та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за надані послуги споживачу. 
Ураховуючи предмет та підстави позову, встановлені судами обставини, а також те, що позивач є споживаєм природного газу, позови такої особи до газорозподільного підприємства регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Отже, позивач ОСОБА_1 є споживачем в силу Закону.
За наведених обставин, зазначена справа відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України є справою про захист прав споживачів.
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа із зазначеним предметом спору не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Ураховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії. Правова проблема, що вирішувалася судами у цій справі, не становила для них значної складності.
Урахувавши усі обставини цієї справи, Суд визнає, що ця справа є такою, що не становить значної складності для вирішення судами (тобто за визначенням є малозначною справою).
Щодо наявності винятків для допуску оскарження судового рішення у малозначній справі
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
АТ «ОГС «ЖИТОМИРГАЗ» у касаційній скарзі зазначило, що справа становить певний суспільний інтерес, оскільки практика розгляду таких справ є непоодинокою; обставини у цій справі мають виняткове значення для заявника, оскільки діяльність заявника охоплює забезпечення природним газом понад 500 000 споживачів.
Такі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки такі доводи носять формальний характер, що не мають сутнісного характеру для правової системи України, зводяться до незгоди із оскаржуваними рішеннями судів. Отже, заявником неналежно обґрунтовано в чому полягає суспільний інтерес справи та виняткове значення для заявника у розумінні підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Вочевидь, непогодження заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.
З огляду на наведені доводи, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані.
При цьому, Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Таким чином, конституційним принципом судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень виключно у випадках, визначених законом.
Цьому конституційному принципові відповідає загальне правило пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України щодо того, що усі судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Це означає, що рішення суду апеляційної інстанції у таких справах є остаточними і подальшому оскарженню не підлягає.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).
З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЖИТОМИРГАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЖИТОМИРГАЗ» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            І. Ю. Гулейков

                                                                                                            Г. І. Усик