Справа № 740/1524/20 	Головуюча у 1 інстанції Ковальова Т. Г. 	
Провадження № 33/4823/155/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року 	м. Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., особи, яка притягується до   адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від  29 квітня 2020 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з                     ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), яке виразилося у відмові його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як особи, яка      01 квітня 2020 року, о 23 год. 20 хв., по вул. Челюскіна в м. Ніжині Чернігівської області керувала автомашиною «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити. Вказує, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. За вчинення дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця події він був притягнутий до адміністративної відповідальності, провину визнав. Однак алкоголю не вживав. Під час зупинки працівниками поліції знаходився в автомашині, яка перевозила його пошкоджений транспортний засіб. Зазначає, що на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому не пропонувалося, а з моменту керування ним автомашиною до прибуття у відділ поліції минуло більше 2 годин. Звертає увагу, що погодився при свідках пройти освідування в лікарні, однак потім поліцейський переконав, що цього можна не робити. 
Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона обґрунтована. 
Протокол про адміністративне правопорушення щодо                            ОСОБА_1 складено в присутності двох свідків.
Разом з тим, відеозаписом, наявним у матеріалах справи, підтверджується, що ОСОБА_1 , у присутності свідків, дійсно відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, однак погоджується поїхати на освідування до лікарні. 
На цьому ж відеозаписі видно, що поліцейський «пропустив мимо вух» згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я й одразу ж звернувся до свідків із проханням засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів. 
За викладених обставин апеляційний суд ставить під сумнів добровільність, а не під диктовку працівника поліції, власноручного написання ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення про цілковиту відмову від освідування, оскільки останній пояснив, що зробив цей запис після вмовлянь поліцейського. 
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Разом з тим, апеляційному суду не надано доказів, які спростовували б твердження ОСОБА_1 ..
Враховуючи вищенаведене, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити, постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 квітня 2020 року щодо                                   ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити  на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай