ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року                                                               Справа № 924/506/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Миханюк М.В. 

секретар судового засідання Романець Х.В.
за участю представників сторін:
позивача - адвокат Лисинчук О.О. - в режимі відеоконференції;
відповідача - не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року у справі №924/506/20
за позовом Дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс - Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів"
до Публічного акціонерного товариства "Проскурів"
про стягнення грошей

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року у справі №924/506/20 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Проскурів" на користь дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс - Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" 500 000 грн поворотної фінансової допомоги та 7 500 грн судових витрат.
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
В судове засідання представник апелянта не з`явився. При цьому, від останнього на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з введенням карантину та обмеженням пересування, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та лист Ради суддів Україні № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року.
Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача заперечив проти клопотання та просив суд здійснювати розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
Розглянувши в судовому засіданні клопотання публічного акціонерного товариства "Проскурів" про відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає наступне.
Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, позиція публічного акціонерного товариства "Проскурів" викладена безпосередньо в апеляційній скарзі.
Суд також враховує принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.
Керуючись наведеними приписами законодавства, приймаючи до уваги викладені в листі Ради суддів України №9рс-186/20 від 16.03.2020 рекомендації щодо запровадження особливого режиму роботи судів на період карантину, які передбачають, у тому числі, можливість здійснення судового розгляду справ без участі сторін, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, дотримуючись розумності строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів, враховуючи заперечення присутнього в судовому засіданні представника позивача, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на своєму засіданні 17 березня 2020 року Рада суддів України рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу й карантин, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін. Згідно Звернення Комітету з питань правової політики до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину від 20.03.2020 Комітет Верховної Ради України з питань правової політики звернув увагу, що запропоновані Радою суддів України рекомендації не мають на меті обмеження громадян доступу до правосуддя, а покликані забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.
Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача підтрима вимоги та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11 вересня 2018 року між дочірнім підприємством спільного підприємства "Рудтранс - Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" (позивач/позикодавець) та публічним акціонерним товариством "Проскурів" (відповідач/позичальник) був укладений договір поворотної фінансової допомоги № 110, згідно п.п. 1,2 якого позикодавець передає позичальнику у власність кошти в сумі 500 000 грн, а позичальник в свою чергу зобов`язувався повернути позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим договором суму коштів, отриману відповідно до п.1 цього договору.
Згідно п.3 договору позичальник зобов`язаний погасити всю суму позики, визначену  в п. 1 договору за першої вимоги.
Кошти у сумі, визначеній в п.1 договору передаються позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього договору. Підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів в сумі, визначеній у п. 1 договору. Належним чином підписаний договір є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника (п.п. 6,7 договору).
Договір набирає чинності з моменту передачі коштів позичальнику і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.11 договору).
Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.
Як встановлено судами обох інстанцій, позивач свої зобов`язання в частині надання фінансової допомоги на поворотній основі виконало в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією платіжного доручення від 11.09.2018 № 269, випискою з рахунку ДП СП "Рудтранс-інтернешнл" фірма ТД "Проскурів" від 08.01.2019, випискою АТ "Укрсиббанк" від 03.07.2019 та актом звірки по договору від 11.09.2018 (підписаний та скріплений печатками обох сторін).
18 квітня 2020 року фірма ТД "Проскурів" звернулося до ПАТ "Проскурів" з вимогою №1 від 17.04.2020, в якій фірма ТД "Проскурів" просила ПАТ "Проскурів" повернути позичкову суму 500 000,00 грн на розрахунковий рахунок ДП СП "Рудтранс-інтернешнл" фірма ТД "Проскурів" протягом семи днів з дати отримання цієї вимоги. 
Докази направлення: опис вкладень кореспонденції з штампом пошти від 18.04.20, фіскальний чек від 18.04.20; поштова накладна номер 2900703883921 від 18.04.20, з вказівкою кореспондента - позивача та одержувача - відповідача.
Також дана вимога 18.04.2020 року о 16:34 год. була надіслана фірмою ТД "Проскурів" на електронну адресу ПАТ "Проскурів" proskuriv.pat@gmail.com за допомогою електронної пошти.
Позивач, посилаючись на те, що ПАТ "Проскурів" кошти в сумі 500 000 грн, надані в позику, не повернув, звернувся з відповідним позовом до суду.
Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоаолення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).
Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору позики.
Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України   якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог   відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України   договір є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як вбачається з матеріалів справи, вимога про повернення позики направлена позивачем на адресу відповідача 18.04.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення кореспонденції з штампом пошти від 18.04.2020, фіскального чеку від 18.04.2020; поштової накладної номер 2900703883921 від 18.04.2020, з вказівкою авідпрапвник - фірма ТД "Проскурів" та одержувача -ПАТ "Проскурів".
Таким чином, з урахуванням нормативів пересилання поштових відправлень у межах області (Д + 3 - наказ Міністерства інфраструктури України від 28.11.13 № 958), станом на 24 квітня 2020 року (без урахування вихідних) у відповідача виник обов`язок відносно повернення позики.
При цьому, посилання скаржника на неотримання даної вимоги, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки відповідно до трекінгу поштового відправлення за поштовою накладною номер 2900703883921 від 18.04.2020 станом на 21.04.2020 відправлення знаходилося у точці доставки за юридичною адресою відповідача, зазначеною в Єдиному реєстрі фізичних осіб- підприємців, юридичних осіб та громадських формувань.
Відповідно до п.102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (далі - Правила), в об`єкті поштового зв`язку вручаються, зокрема, поштові відправлення з оголошеною цінністю.
Адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком (п.21 Правил).
З використанням абонентської поштової скриньки доставляються, зокрема, повідомлення про надходження поштових відправлень, які підлягають видачі в об`єкті поштового зв`язку (п.93 Правил).
Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка (п.91 Правил).
У разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу (п.101 Правил).
Відповідно до п.110 Правил, у разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне" або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).
У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод (п.116 Правил).
Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику (п.117 Правил).
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що нез`явлення адресата за одержанням поштового відправлення до поштового відділення та, як наслідок, повернення даного поштового відправлення відправнику, не може свідчити про недотримання позивачем умов договору щодо пред`явлення вимоги про повернення позики.
Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем дана вимога про повернення позики №1 від 17.04.2020 була надіслана 18.04.2020 року і на електронну адресу ПАТ "Проскурів" proskuriv.pat@gmail.com.
Також колегія суддів вважає, що звернення до суду з позовною вимогою є тотожним направленню письмової вимоги, а відтак пред`явлення вимоги (подання позову) свідчить про закінчення строку договору позики та настання строку для повернення коштів.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідач був обізнаний про пред`явлення позову щодо повернення грошових коштів та був повідомлений про розгляд даної справи в Господарському суді Хмельницької області, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовою накладною номер 2900103695714 від 29.04.2020, описом вкладення кореспонденції з штампом пошти від 29.04.2020, а також повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.04.2020, однак ніяких дій стосовно повернення даних коштів позивачу протягом усього часу розгляду справи, в тому числі апеляційним судом, не здійснив.
Крім того, в даному випадку слід зазначити, що спосіб захисту свого порушеного права шляхом досудового врегулювання спору не є обов`язковим до правовідносин, що складаються між сторонами, оскільки право особи на звернення до суду передбачено статтею 55 Конституції України, статтями 15, 16 Цивільного кодексу України та відповідними нормами Господарського процесуального кодексу, а тому зобов`язання особи перед зверненням до суду скористатися даним способом захисту своїх прав (в тому числі доказування пред`явлення досудової вимоги) є порушенням Конституції та інших нормативно-правових актів України.
З огляду на вищевикладене та встановлення факту невиконання відповідачем обов`язку з повернення грошових коштів за першої вимоги, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з публічного акціонерного товариства "Проскурів" на користь дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс - Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" 500 000 грн поворотної фінансової допомоги та, відповідно, задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. 
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.    
Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
                    
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів"   залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2020 року у справі №924/506/20   залишити без змін.   
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.
4. Справу №924/506/20 повернути   Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "15" липня 2020 р.

Головуюча  суддя                                                                       Коломис В.В. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.