ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання – Дзюбаку М.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Кириляк С.Г., потерпілих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.07.2020 року, - 
ВСТАНОВИВ:
       Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.07.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючу, визнано винуватою у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.173-2, ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 23.05.2020 року близько 14-20 год., знаходячись по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинила словесну суперечку з сином ОСОБА_2 , під час якої ображала його нецензурною лайкою та шарпала за верхній одяг, чим вчинила домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру. Своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 25.05.2020 року приблизно о 12 годині, знаходячись біля магазину «Наш Край» в АДРЕСА_2 Вижниця по вул. Українська, 26, Чернівецької області, вчинила словесну суперечку з невісткою ОСОБА_3 , під час якої ображала її нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру. Своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ЄУНСС: 713/879/19
Номер провадження:33/822/330/20                Головуючий у І інстанції: Кибич І.А. Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП                Головуючий в апеляційній ін-ції: ОСОБА_4 .

       На вказану постанову суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане вище рішення районного суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки працівниками поліції не встановлено чи була завдана або могла бути завдана потерпілим фізична чи психологічна шкода.
Також зазначає, що фізична, емоційна та психологічна перевага була на боці потерпілих і висновок суду про те, що вона могла завдати шкоди їх психічному здоров`ю не відповідає обставинам справи.
Вважає, що в основу рішення суду першої інстанції покладено неналежні та недопустимі докази. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , її захисника Кириляк С.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП  апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч вимогам вказаних правових норм судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно зі п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, насильство в сім`ї, у розумінні вищевказаної статті, є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, оскільки потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№090390 від 23.05.2020 р. ( далі – Протокол від 23.05.2020 р.) вбачається, що 23.05.2020 р. о 14 год. 20 хв. перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила словесну суперечку із своїм сином – ОСОБА_2 , під час якої ображала його нецензурними словами та шарпала за верхній одяг, чим своїми діями вчинила домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру (а.с.32).
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№262246 від 25.05.2020 р. (далі – Протокол від 25.05.2020р.) 25.05.2020р. біля 12 години, перебуваючи по вулиці Українській,26 у м. Вижниця, поряд з магазином «Наш Край» ОСОБА_1 вчинила сварку із невісткою – ОСОБА_3 , під час якої ображала її нецензурною лайкою, чим вичинила домашнє насильство, що виразилось в умисному вчиненні діяння психологічного характеру (а.с.1). 
Аналізуючи вказані вище протоколи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що їх зміст не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема, у них не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілим. 
Письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи на а.с.4, та потерпілого ОСОБА_2 (а.с.35), надані ними безпосередньо після зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення подій, також не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для їх фізичного чи психічного здоров`я.
Дані, які містяться в протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.05.2020р., свідчать про те, що ОСОБА_2 заявив, що 23.05.2020р. біля 14 год.20 хв. в с. Виженка по вул. В.Виженка, його мати – ОСОБА_1 вчинила з ним словесну суперечку на ґрунті розподілу майна, в ході якої ображала його нецензурними словами, поводила себе агресивно.
Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 заявила, що 25.05.2020 р. біля 15 год. 15 хв. в м. Вижниця по вул. Українській, 26, поряд з магазином «Наш Край», під час зустрічі ОСОБА_1 та її чоловіком – ОСОБА_5 , останні ображали її нецензурною лайкою (а.с.2-3).
Отже, відомості, які зазначені в вищевказаних протоколах про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію не узгоджуються з обставинами, викладеними в Протоколі від 25.05.2020р. та Протоколі від 23.05.2020р.
Крім того поза увагою районного суду залишилось наступне.
Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту їх спільного проживання.
При цьому частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Як убачається з наявних матеріалів справи та підтверджено поясненнями як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 , наданими ними в суді апеляційної інстанції, спільною сім`єю вони не проживають й не мають взаємних прав та обов`язків, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУАП, щодо події, яка мала місце 25.05.2020 р. біля 12 години по вулиці Українській, 26 у м. Вижниця.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що достовірні дані про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в матеріалах справи – відсутні, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події зазначеного адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суддя Чернівецького апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.07.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, за відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького                                                 
апеляційного суду                                                 В.П. Потоцький