ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року	Львів	Справа № 300/2168/19 пров. № А/857/3188/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Запотічного І.І.,
з участю секретаря судового засідання -           Хомича О.Р.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідачів -                                         не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопродвін» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних (суддя суду І інстанції: Григорук О.Б., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 30.01.2020р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

05.11.2019р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Екопродвін» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДПС в Івано-Франківській обл. податкове повідомлення-рішення № 0071225104 від 22.10.2019р., яким зобов`язано позивача сплатити штраф в розмірі 10 відсотків на суму 5455 грн. 21 коп.; стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1921 грн. (а.с.5-6).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1-2).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. № 0071225104 від 22.10.2019р. в частині застосування штрафу в сумі 5315 грн. 09 коп.; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. судовий збір у розмірі 1871 грн. 84 коп. (а.с.38-43).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС в Івано-Франківській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволених вимог та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити (а.с.48-50).
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що судом не враховано покликання відповідача, які стосуються подання на реєстрацію податкових накладних поза межами граничного строку для такої реєстрації. Зокрема, зазначені обставини підтверджуються наданими до відзиву на позов копіями квитанцій про неприйняття податкових накладних, а також реєстрацією податкових накладних з відповідними датами.
Зокрема, податкові накладні №№ 1517, 1507, 989, 1428, 1012 надійшли до ДФС України 21.01.2019р., що підтверджується квитанціями № 1, які долучені до матеріалів справи позивачем. 14.01.2019р. такі податкові накладні до органу ДФС із невідомих причин не надходили.
Податкові накладні №№ 1368, 1396, 1099 були доставлені до органу ДФС 17.01.2019р., тобто позивачем порушено граничний строк реєстрації податкових накладних.
Також податкова накладна № 1506 доставлена до органу ДФС 18.01.2019р., що стверджується відповідною квитанцією.

Позивачем ТзОВ «Екопродвін» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.84).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
           26.06.2020р. за допомогою засобів електронного зв`язку до апеляційного суду надійшла письмова заява ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. про відкладення розгляду справи із покликанням на запровадження в Україні карантину (а.с.88).
За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони суб`єкта владних повноважень (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист № 9-рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.
Водночас, відповідачем не було вжито заходів для участі в розгляді справи, зокрема, в режимі відеоконференції тощо.
Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.
В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.
Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.
          Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

          Як встановлено під час судового розгляду справи, позивач ТзОВ «Екопродвін» (код ЄДРПОУ 39801514) зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі ГУ ДПС в Івано-Франківській обл.
           27.09.2019р. відповідачем ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних, виписаних та зареєстрованих ТзОВ «Екопродвін» за період з 20.12.2018р. по 21.01.2019р., за результатами якої складено Акт перевірки № 187/09-19-51-04/39801514 від 27.09.2019р. (а.с.7-8). 
          Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу /ПК/ України, а саме здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/ із порушенням терміну реєстрації на загальну суму податку на додану вартість /ПДВ/ 54552 грн. 05 коп.
          Зокрема, встановлено, що податкові накладні, граничний термін реєстрації яких 15.01.2019р., зареєстровані 17.01.2019р. (№ 1099 від 21.12.2018р. на суму ПДВ 50594 грн. 21 коп., № 1368 від 27.12.2018р. на суму ПДВ 1133 грн. 75 коп., № 1396 від 28.12.2018р. на суму ПДВ 1422 грн. 88 коп.), 21.01.2019р. (№ 989 від 20.12.2018р. на суму ПДВ 572 грн. 44 коп., № 1012 від 21.12.2018р. на суму ПДВ 277 грн. 74 коп., № 1517 від 28.12.2018р. на суму ПДВ 98 грн. 75 коп., № 1428 від 29.12.2018р. на суму ПДВ 135 грн. 71 коп., № 1507 від 31.12.2018р. на суму ПДВ 231 грн. 66 коп.), 18.01.2019р. (№ 1506 від 31.12.2018р. на суму ПДВ 84 грн. 91 коп.).
          На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. прийнято податкове повідомлення-рішення № 0071225104 від 22.10.2019р., яким застосовано штраф у розмірі 5455 грн. 21 коп., тобто, в розмірі 10 відсотків від суми ПДВ, визначених податковими накладними, щодо яких встановлено порушення строків реєстрації (а.с.9-10).

          Приймаючи рішення та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив, з того, що позивачем не оскаржувалася бездіяльність податкового органу щодо реєстрації податкових накладних, направлених 15.01.2019р., а проведено реєстрацію податкових накладних шляхом їх повторного надіслання, що стало наслідком порушення встановлених строків реєстрації податкових накладних № 1517 від 28.12.2018р., № 1507 від 31.12.2018р., № 989 від 20.12.2018р., № 1428 від 29.12.2018р., № 1506 від 31.12.2018р. та № 1012 від 21.12.2018р.
          При цьому, податкові накладні № 1099 від 21.12.2018р., № 1396 від 28.12.2018р. та № 1368 від 27.12.2018р. на загальну суму ПДВ 53150 грн. 84 коп., направлені 14.01.2019р. позивачем за допомогою програмного забезпечення 1С Fredo через систему ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності»; в цей же день вони доставлені до ДФС України; повторно такі накладні не направлялися, тому застосування штрафних санкцій щодо реєстрації таких податкових накладних є безпідставним.

          Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Зміст розглядуваного спору полягає в оскарженні нарахованих фіскальним органом штрафних (фінансових) санкцій по причині порушення граничних строків реєстрації податкових накладних. 

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом /ПК/ України.
Згідно з пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно положень п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. 
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: 
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; 
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача – платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція, в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р. затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН.
Як визначено у п.5 цього Порядку, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192, п.п.200-1.3, 200-1.9 ст.200-1 та п.п.201.1, 201.10 і 201.16 ст.201 ПК України, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.11 вказаного Порядку після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно з п.п.12-15 наведеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Отже, нормами ПК України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р., передбачено, що у разі отримання контролюючим органом податкової накладної від платника податку, платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка формується за результатами їх перевірки.

Відповідно до абз.10 п.201.10 ст.201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Пункт 201.10 ст.201 ПК України безпосередньо не містить вимог до порядку реєстрації податкових накладних, однак встановлює, що Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється КМ України.
Разом з тим, відповідно до п.п 1 і 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р., операційний день - частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг. Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Системний аналіз зазначених норм, дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено порядок оформлення, подачі, прийняття та реєстрації податкових накладних.
При цьому, ведення ЄРПН здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме ДПС України, на яку покладено обов`язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків. Підставою для відмови у прийнятті податкових накладних в електронному вигляді може бути лише порушення їх формування у відповідності до податкового законодавства України.

          Під час судового розгляду справи встановлено, що ТзОВ «Екопродвін» направлено 15.01.2019р. до ГУ ДФС України в Івано-Франківській обл. податкові накладні № 1517 від 28.12.2018р., № 1507 від 31.12.2018р., № 989 від 20.12.2018р., № 1428 від 29.12.2018р., № 1506 від 31.12.2018р., № 1012 від 21.12.2018р., тобто, в межах граничного строку для реєстрації податкових накладних, встановленого п.201.10 ст.201 ПК України.
          Проте, контролюючим органом підтверджено надходження таких електронних документів 18.01.2019р. та 21.01.2019р. (а.с.12-15, 20).

З матеріалів справи слідує, що позивачем зареєстровані зазначені податкові накладні шляхом їх повторного скерування до ЄРПН, про що свідчать надані позивачем докази (а.с.12-15, 19, 20).
При цьому, бездіяльність податкового органу щодо реєстрації податкових накладних, направлених 15.01.2019р., позивачем не оскаржувалася в установленому порядку.
Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині, оскільки повторне надсилання та реєстрація позивачем податкових накладних були здійснені з порушенням граничних строків реєстрації, встановлених п.201.10 ст.201 ПК України. Для відновлення в цьому випадку порушеного позивача права необхідно було оскаржити в судовому порядку бездіяльність податкового органу щодо реєстрації таких податкових накладних та зобов`язати зареєструвати їх за датою подання, а не скеровувати податкові накладні для повторної реєстрації.
З цих міркувань відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних № 1517 від 28.12.2018р., № 1507 від 31.12.2018р., № 989 від 20.12.2018р., № 1428 від 29.12.2018р., № 1506 від 31.12.2018р., № 1012 від 21.12.2018р. на загальну суму ПДВ 1401 грн. 21 коп. та доведено правомірність оскаржуваного рішення в частині застосування штрафних санкцій в сумі 140 грн. 12 коп.

Водночас, податкові накладні № 1099 від 21.12.2018р., № 1396 від 28.12.2018р., № 1368 від 27.12.2018р. на загальну суму ПДВ 53150 грн. 84 коп. направлені ТзОВ «Екопродвін» за допомогою програмного забезпечення 1С Fredo через систему ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності». 
Зокрема, згідно протоколів документів програмного забезпечення 1С Fredo через систему ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності» було відправлено 14.01.2019р. податкові накладні № 1396 від 28.12.2018р. та № 1368 від 27.12.2018р. Документи доставлені до центрального рівня ДПС України 14.01.2019р. о 13:33:57 та о 13:35:52 відповідно (а.с.16, 17).
Повторно вказані накладні позивачем не направлялась. 17.01.2019р. позивачем отримано квитанції № 1 про неприйняття документу (а.с.16, 17, 32, 33).
Аналогічно 14.01.2019р. позивачем відправлено податкову накладну № 1099 від 21.12.2018р., яка доставлена до центрального рівня ДПС України 17.01.2019р. о 11:32:32 та зареєстрована (а.с.18, 34).

Під час вирішення наведеного спору колегія суддів враховує, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 
1) надання платником ПДВ податкової накладної (розрахунку коригування);
2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН.
Перша із цих стадій залежить від платника ПДВ і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС України, та/або безпосередніх дій працівників ДПС, на яких платник податку не має впливу.
У цьому контексті встановлена нормою п.120-1.1 ст.120-1 ПК України відповідальність платника ПДВ за порушення граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі, якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) в адресу ДПС в строк, встановлений цією статтею.
Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 23.07.2019р. у справі № 620/3609/18. 
З урахуванням зазначеного, застосування штрафних санкцій щодо реєстрації податкових накладних № 1396 від 28.12.2018р., № 1368 від 27.12.2018р. та № 1099 від 21.12.2018р. є безпідставним, оскільки позивачем вказані накладні відправлені до ЄРПН в строк, встановлений ст.201 ПК України.
          Стосовно решти доводів апелянта колегія суддів вважає, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача визнані частково обґрунтованими.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційний суд приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС в Івано-Франківській обл.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020р. в адміністративній справі № 300/2168/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС в Івано-Франківській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 01.07.2020р.