ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3806/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  23 червня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,
за участю секретаря Лисенко І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ВП ГУНП у Київській області від 18.08.2019, затверджений т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції Нєбитовим А. щодо перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння заступника начальника сектору реагування поліції. 
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19 червня 2019 року № 1282 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 21.06.2019 № 279 о/с «По особовому складу» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 21 червня 2019 року.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (код ЄДРПОУ 40108616) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 65351 (шістдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят одна) грн 29 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.
- допустити негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 13200 (тринадцять тисяч двісті грн) грн 14 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає, що таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що за результатами службового розслідування виявлено порушення позивачем службової дисципліни, а саме вимог статті 3, пп.1,2 та 3 п.1 ст. 18, ст.19 та 64 Закону України «Про Національну поліцію», пп.14 ч.3 ст.1 Дисциплінароного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 №1, позивача було прийнято на службу до поліції на посаду заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 07.11.2015 ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 21.06.2019 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Київській області.
10.06.2019 до керівництва Головного управління надійшов рапорт заступника начальника управління - начальника відділу комплектування УКЗ ГУНП в Київській області підполковника поліції Кутового В.В. щодо можливих порушень службової дисципліни заступником начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_1 , що виразилося у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння.
Наказом ГУНП в Київській області від 10.06.2019 №1171 на підставі вказаного рапорту, та відповідно до положень статей 14, 15 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VIII, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, призначено службове розслідування.
За результатами службового розслідування складено висновок від 18.06.2019, в якому вказано, що за порушення службової дисципліни, вимог статті 3, пп.1,2 та 3 п.1 ст. 18, ст..19 та 64 Заону України «ПроНаціональну поліцію», пп.14 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пп.6 п.2 розд.2 «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у перебуванні на добовому чергуванні у стані алкогольного сп`яніння, заступника начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.
19.06.2019 ГУНП в Київській області було видано наказ №1282 " Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області ", яким за порушення службової дисципліни, вимог статті 3, підпунктів 1, 2 та 3 пункту 1 статті 18, статей 19 та 64 Закону України «Про Національну поліцію» підпункту 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 6 пункту 2 розділу 2 "Правил етичної поведінки поліцейських", затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у перебуванні на добовому чергуванні у стані алкогольного сп`яніння (0,92 проміле), заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. 
На підставі вказаного наказу та висновку службового розслідування від 18.06.2019, наказом ГУНП в Київській області від 21.06.2019 №279 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1, заступника начальника сектору реагування патрульної поліції звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про національну поліцію".
Не погодившись з наказами відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи дану постанову колегія суддів виходить з наступного.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктами 6, 10 статті 77 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, (далі - Дисциплінарний статут) дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно із статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Таким чином, наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.18, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2019 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).
Пунктом першим Розділу V Порядку №893 закріплено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Як вбачається зі змісту висновку за результатами службового розслідування, відповідна комісія дійшла висновку про порушення позивачем службової дисципліни, а саме перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на показник ступеню алкогольного сп`яніння (0,92%), визначений пристроєм ARAM-3622 "DRAGER".
Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, технічний пристрій газоаналізатор "Drager Alcotest - 6810", за допомогою якого було проведено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння, не внесений у перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою пристрою який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом станом на 08.06.2019.
Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що стан алкогольного сп`яніння позивача у визначеному законом порядку встановлений не був.
Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції відповідно до висновку, який міститься в Акті судово-токсикологічного дослідження №412 від 19.06.2019, зазначено: «При судово-токсикологічному дослідженні крові гр-на ОСОБА_1 , 43 роки, метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені». 
За наведених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, судова колегія приходить до висновку, що факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлений, належними та допустимими доказами не доведений.
Колегія суддів звертає увагу, що проведення службового розслідування та складений за його результатами відповідний висновок повинні здійснюватись у суворій відповідності з чітко встановленою та визначеною правовою процедурою (fair procedure - справедлива процедура), яка є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.
Однак, вказаний вище висновок складений за результатами службового розслідування не відповідає зазначеним принципам, з його змісту не вбачається, що він прийнятий з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), пропорційно, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а тому не може вважатись законною підставою для прийняття спірних наказів.
Крім цього, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Зокрема, такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.
Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст. 2 КАС України, щодо обґрунтованості та пропорційності, оскільки при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Тобто, необхідною умовою для накладення стягнення є така ознака порушення службової дисципліни, як вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем.
Отже, з огляду на встановлені судовою колегією обставини справи та норми чинного законодавства у їх сукупності та взаємозв`язку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що службове розслідування було проведено відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, а саме: без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, без встановлення причин і умов його вчинення, вини та ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.
Таким чином, за наведених обставин та враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих доказів на спростування доводів позивача та підтвердження правомірності прийнятого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що висновки зазначеного службового розслідування, затвердженого т.в.о. начальника ГУНП в Київській області 18 червня 2019 року, є безпідставними та необґрунтованими, а тому відповідно підстави для притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності, зокрема, шляхом накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби - відсутні.
Враховуючи вказані висновки суду апеляційної інстанції, судова колегія підтримує позицію суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та поновлення позивача на посаді.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга відповідача не містить посилань на неправильне застосування судом першої інстанції тих чи інших норм права, а містить лише виклад фактичних обставин справи, яким було надано належну оцінку в оскаржуваному рішенні.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі обставини позицію суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: 

Повний текст постанови виготовлено 30.06.2020 року.