Справа № 460/3163/19                                Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 22-ц/811/1993/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Провадження № 22-ц/811/2001/20
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 травня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року представник позивача МТСБУ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача 35028,31 грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 26.06.2017 року о 19:00 год. в с. Зимна Вода, вул. Городоцька сталася дорожньо-траспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen» (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль мапрки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками). Згідно із постанови Яворівського районного суду Львівської області від 03.08.2017 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Цивільно-правову відповідальність відповідача за договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа (уповноважена власником транспортного засобу марки «Volkswagen» (д.р.н. НОМЕР_2 ) звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Розмір регламентної виплати склав 34372,31 грн., розмір витрат на збір документів склав 656,00 грн. Таким чином, до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації в повному обсязі. З метою врегулювання спору 03.07.2018 року було направлено відповідачу претензію, однак, з її боку не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Просить позов задовольнити.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - відмовлено.
В травні 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шимін О.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6232,36 грн. Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача вищезазначені судові витрати.
Додатковим рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шиміна Олега Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задоволено.
Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 6232 (шість тисяч двісті тридцять дві) грн.., 36 коп. витрат за правничу допомогу.

Вищезгадані рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України. Вважає рішення Яворівського районного суду Львівської області незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що в момент ДТП, цивільна правова відповідальність відповідача не була застрахована, потерпіла особа ОСОБА_2 підставно звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди та документами, що підтверджують розмір заподіяної шкоди. Звертає увагу, що на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження було встановлена вартість завданих матеріальних збитків, завданої власнику транспортного засобу марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка склала 34372,31 грн. без ПДВ. Звертає увагу на п. 37 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМ України 19.07.2006 №999 та зазначає, що ОСОБА_2 на момент ДПТ є законним володільцем транспортного засобу марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 . Вважає, що оскільки рішення суду є безпідставним то і відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
02 вересня 2020 року від представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шимін О.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги та зазначає, що ОСОБА_2 на момент ДТП не мав права керувати автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 . Просить апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04 вересня 2020 року, є дата складення повного судового рішення - 04 вересня 2020 року.

        Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає до задоволення із наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.
Судом встановлено, що 26 червня 2017 року сталася ДТП за участю автомобілів під керуванням водія ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 , при цьому останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (постанова Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2017 року, справа № 460/2783/17). Внаслідок ДТП автомобіль під керування ОСОБА_2 отримав пошкодження, вартість яких йому відшкодована МТСБ України 05 лютого 218 року у розмірі 34 372 грн. 31 коп., оскільки у відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП був відсутній діючий поліс ОСВНТЗ. Автомобіль, яким керував під час ДТП водій ОСОБА_2 на той час належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якому цей автомобіль був наданий як гуманітарна допомога. ОСОБА_2 оформив цей автомобіль на своє ім`я лише 26 жовтня 2017 року, тобто після ДТП та звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була ним подана позивачу 22 червня 2017 року. У липні 2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією щодо виплати у добровільному порядку сплаченого страхового відшкодування.
Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 03.08.2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 27.06.2017 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомлення про ДТП, що мала місце 25.06.2017 року.
Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є водієм категорій ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , дата реєстрації 13.05.2015 року є ОСОБА_3 . В особливих примітках вказано, що автомобіль є гуманітарною допомогою, продаж заборонено.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_5 , дата реєстрації 26.10.2017 року є ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування від 20.10.2017 року № 10-8440 Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стецьків О.О., ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю особи з інвалідністю ОСОБА_3 передано для перереєстрації та зняття з обліку в органах праці та соціального захисту населення автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Наказом МТСБУ від 02.02.2018 року № 1166 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » фінансовому управлінню доручено сплатити на рахунок ОСОБА_2 34372,31 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до довідки № 1 від 03.01.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума до сплати на рахунок ОСОБА_2 становить 34372,31 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 901608 від 05.02.2018 року МТСБУ на рахунок ОСОБА_2 оплатило 34372,31 грн., призначення платежу - виплата по справі № 43614, згідно наказу № 1166 від 02.02.2018 року.
Відповідно до платіжного доручення № 1259452 від 12.09.2017 року МТСБУ на рахунок ТОВ «Експертиза» оплатило 656,00 грн., призначення платежу - оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 43614.
Відповідно до претензії про регресні вимоги від 27.06.2018 року № СУ/005234/4 МТСБУ звернулося до ОСОБА_1 щодо виплати в добровільному порядку 35028,31 грн.
Вказані обставини повністю встановлені судом першої інстанції та не оспорються учасниками справи в суді апеляційної інстанції.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Passat» був наданий ОСОБА_3 як гуманітарна допомога особі з інвалідністю без права продажу, дарування, передачі іншій особі, встановлено відсутність доказів щодо правомірності перебування вказаного автомобіля у ОСОБА_2 на час ДТП, а отже підставності проведеної йому регламентної виплати. ОСОБА_2 звернувшись з заявою про здійснення регламентної виплати, не підтвердив наявність у нього права власності чи права користування автомобілем марки «Volkswagen Passat», а відтак і права на відшкодування шкоди завданої пошкодженням цього транспортного засобу.
Ухвалюючи додаткове судове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що в задоволенні позову відмовлено, а розмір цих витрат є розумним та доведеним відповідачем.
Проте з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.
Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).
Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Такий висновок викладено в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року у справі № 185/5812/16-ц (провадження № 61-33282св18) та в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 523/8003/16-ц (провадження № 61-22313св18).
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у Постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18) викладено висновок про те, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Встановивши, що вина ОСОБА_1 у спричинені шкоди автомобілю марки «Volkswagen Passat» під час ДТП, яка трапилась 26 червня 2017 року доведена і її цивільно-правова відповідальність на цей момент не була застрахована, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про відсутність підстав для стягнення з неї на користь позивача сплаченої останнім потерпілому регламентної виплати, розмір якої відповідачем не оспорюється.

При цьому, колегія суддів не погоджується з мотивами суду першої інстанції про те, що пошкодження автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою та переданого особі з інвалідністю, яка на момент спричинення шкоди померла, і яким на цей момент керував член сім`ї такої особи, якому в подальшому такий автомобіль передано у власність безоплатно, в порядку передбаченому Законом України «Про гуманітарну допомогу» може бути підставою для відмови у проведенні регламентної виплати, оскільки вирішальним у цьому є факт відсутності у винуватця діючого полісу страхування цивільно-правової відповідальності. Такі висновки суду першої інстанції також суперечать загальним підставах настання відповідальності у деліктних правовідносинах та не ґрунтуються на вірному застосуванні положень статей 386, 395, 396 ЦК України та Правил дорожнього руху України .
У зв`язку із цим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягненню з останнього 35028,31 грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судові витрати на користь позивача.
Враховуючи ухвалення нового рішення про задоволення позову підлягає скасуванню додаткове рішення з постановлення нового удового рішення про відмову в прийнятті додаткового рішення.
Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.
Оскільки суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути судові витрати в розмірі 4802,50 грн. за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 
       
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року та додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 35028 грн. 31 коп. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 4802,50 грн. за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шиміна О.П. про ухвалення рішення щодо розподілу судових витрат - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 04 вересня 2020 року.

Головуючий:                                                        О.Я.Мельничук

       Судді:                                                                        О.М. Ванівський

                                                                               Н.О. Шеремета