У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги
 
08 липня 2020 року                                                                              
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі-Суд):
 
головуюча                                        ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду  від 03 березня 2020 року, 
 
в с т а н о в и в:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. 
Крім того, засуджений заявив клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з касаційної скарги, засуджений звернувся до Суду зі скаргою         04 липня 2020 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
На обґрунтування причин поважності пропуску строку касаційного оскарження судових рішень засуджений зазначив про те, що копію зазначеної ухвали йому було надіслано за адресою його реєстрації та отримано ним тільки 12 квітня 2020 року, тому вважає, що строк для подання касаційної скарги необхідно обчислювати саме з 12 квітня 2020 року.
Однак, як убачається з ухвали Харківського апеляційного суду від 03 березня     2020 року, засуджений ОСОБА_4 був присутній під час проголошення судового рішення та не перебував під вартою, тому для нього строк касаційного оскарження обчислюється з 03 березня 2020 року, тобто з дня проголошення судового рішення.
Таким чином,  ОСОБА_4 не вказав об`єктивних причин, що перешкодили йому оскаржити судові рішення в передбачений законом строк, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити засудженому  ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області  від 18 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                   ОСОБА_3