Дата документу  Справа № 332/984/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №332/984/20                                                Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Провадження №33/807/452/20                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2020 року                                                        місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Погрібної С.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника – адвоката Погрібної С.О. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 14.04.2020 року о 00-26 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Північне шосе біля будинку 41 керував автомобілем «ЗАЗ Деу», держномер НОМЕР_1 , та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції представник – адвокат Погрібна С.О., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку з наступним. Так, 14.04.2020 р. ОСОБА_1 разом з товаришами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобілі, який належить ОСОБА_1 були зупинені працівниками поліції. При цьому, за кермом знаходився ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 перебув у стані алкогольного сп`яніння. На власника автомобіля, тобто на ОСОБА_1 був складений протокол. Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, йому не пропонували пройти перевірку на стан сп`яніння, оскільки останній не заперечував, що перебуває у нетверезому стані. Звертає увагу, що суд розглянув справу без виклику свідків події та представників правоохоронного органу, свідків зі сторони захисту. Крім того, суд розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, при наявності заяви адвоката про відкладення розгляду справи, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно  ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та його представника адвоката Погрібної С.О. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справив важав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння.
Також суд вказав, що зазначені обставини дійсно мають місце та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням на огляд, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відеозаписом події порушення.
Однак, слід зауважити з огляду на інкриміновані  ОСОБА_1 фактичні обставини, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.
Натомість, судом не було враховано, що матеріали справи дійсно не мають жодних доказів того, що ОСОБА_6 14.04.2020 року о 00-26 год. в м. Запоріжжі по вул. Північне шосе біля будинку 41 керував автомобілем «ЗАЗ Деу», держномер НОМЕР_1 .
Зазначені обставини не підтверджуються ні матеріалами справи, ні протоколом про адміністративне правопорушення, ні показаннями вищевказаних свідків  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
При розгляді апеляційної скарги був досліджений відеозапис з місця правопорушення на якому не зафіксовано факту керування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, а лише зафіксовано його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.
Крім того, з наданого відеозапису також не вбачається перебування ОСОБА_6 на водійському сидінні, що також свідчить на користь ОСОБА_6 , який на місці події заперечував факт керування автомобілем.
Натомість, оглянутий відеоматеріал підтверджує перебування ОСОБА_6 саме на задньому сидінні, звідки його і дістали працівники поліції та перебуванні на сидінні водія іншого чоловіка, який протягом усього часу складання протоколу стверджував про власне керування транспортним засобом. 
Також, оглянувши відеозапис, слід констатувати помилковість зазначення місцевого суду в оскаржуваному рішенні про відсутність на водійському сидіння жодної особи. 
Враховуючи зафіксоване відеозаписом розміщення в салоні автомобіля трьох чоловіків, перебування на водійському та передньому пасажирському сидіннях інших осіб, перебування ОСОБА_6 на задньому за водієм пасажирському сидінні, відсутність інших об`єктивних та переконливих обставин щодо керування автомобілем саме ОСОБА_6 висновок суду щодо переміщення останнього з водійського на заднє сидіння є припущенням.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_6 14.04.2020 року о 00-26 год. в м. Запоріжжі по вул. Північне шосе біля будинку 41 керував автомобілем «ЗАЗ Деу», держномер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому ні протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215818 від 14.04.2020 року, ні оскаржувана постанова суду не відповідають дійсності.
Таким чином, сам факт відмови ОСОБА_6 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як було вказано вище, для об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.
Зазначені вище докази, на переконання апеляційного суду, у своїй сукупності свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів того, що в діях ОСОБА_6 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, зокрема, факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2020 року, оскільки доводи апеляційної скарги її повністю спростовують.
Так, оскільки матеріалами справи жодним чином не підтверджується наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме недоведений факт керування транспортним засобом, що є необхідною обставиною для кваліфікації дій по ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновок районного суду про необхідність притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності є безпідставним.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зобов`язаний закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 , зокрема складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника – адвоката Погрібної С.О. задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2020 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник