Справа № 750/1898/20 	Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М. 	
Провадження № 33/4823/225/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участі:
захисника-адвоката – Нестеренка С.О.,
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Нестеренка С.О.  в інтересах   ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2020 року, -
                                      В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з 3 групою інвалідності,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп. 
Як встановив суд, ОСОБА_1 28 лютого 2020 року о 19 год. 55 хв. в м. Чернігові, по вул. Гончій, 22, кв. 8, керував автомобілем «Volkswagen Polo”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло, від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою суду сторона захисту подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, оскільки за клопотанням сторони захисту не викликав понятих, які б могли спростувати дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, чим вважає були порушені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, вважає що транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено без поважних підстав, оскільки через тоноване скло автомобіля поліцейські не могли бачити, що водій не пристебнутий паском безпеки, за що на нього було складено постанову. Також, стверджує, що фактично в даній ситуації не було відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, виходячи з того, що ОСОБА_1 до медичного закладу поїхав з працівниками поліції добровільно, однак, біологічно активне середовище у виді сечі для аналізу здати не зміг, в зв`язку з відсутністю фізіологічних можливостей, проте запропонував здати кров, однак йому в цьому було відмовлено. Звертає увагу на безпідставну відмову суду в задоволенні клопотання сторони захисту з приводу витребування відеозапису з нагрудної камери поліцейського, а саме того, що вівся в приміщення медичного закладу, оскільки він має вагоме доказове значення, та спростовує дані щодо відмови особи правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Також, при призначенні виду та міри стягнення ОСОБА_1 судом не було враховано його характеризуючі дані, а саме те, що він є інвалідом та має психічні розлади, які у нього виникли після проходження служби, як підстава для реабілітації. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника-адвоката Нестеренка С.О. та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали вимоги викладені в поданій  апеляційній скарзі, допитавши свідка    ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.   

  Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вона підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №275997 від 28 лютого 2020 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 28 лютого 2020 року о 19 год. 55 хв. в м. Чернігові, по вул. Гончій, 22, кв. 8, керував автомобілем «Volkswagen Polo”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло, від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 5);
- відомостями про направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, огляд проведено не було (а.с. 6); 
- письмовими поясненнями свідків, в присутності яких було складено протокл про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 та    ОСОБА_3 , які зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога (а.с. 7,8);
- даними рапорту інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області Шумської М. про те, що під час несення служби у складі екіпажу «Вікінг 105», 28 лютого 2020 року ними було зупинено автомобіль «Volkswagen Polo”, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці (збуджений). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, та відсторонено його від керу3вання транспортним засобом (а.с. 11);
- розпискою ОСОБА_1 про те що він доручає ОСОБА_4 доставити його автомобіль до місця стоянки, яку засвідчено власноручним підписом  ОСОБА_1 (а.с. 9);
- відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейських, доданих до матеріалів про адміністративні правопорушення (а. с. 10). 

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. 

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що всі документи складені у відповідності до норм чинного законодавства про адміністративні правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом факту вчинення адміністративного правопорушення, складений відповідно до «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»  (далі - Інструкція) від 01 грудня 2015 року №1496/27941, де передбачений чіткий порядок з документування адміністративних правопорушень та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, порушення яких, під час перевірки матеріалів даної справи в суді допущено не було, в зв`язку з чим, у апеляційного суду не має підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення таким, що містить недостовірну інформацію, а тому, в сукупності з іншими наявними в справі доказами, його  обґрунтовано було взято до уваги при винесенні  судом першої інстанції свого рішення. 
Крім того, внесені до протоколу дані були підтверджені свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких  28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 було складено вказаний протокол про адміністративне правопорушення, за відмову особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. 
Письмові пояснення вказаних свідків не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції виходячи з того, що, відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного  чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.  
Крім того, відповідно до розділу ІІ п. 15 вищевказаної Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи, що містять інформацію про правопорушення), а тому, письмові пояснення свідків, на думку апеляційного суду, є законними, та такими, що в даному випадку не потребують перевірки, оскільки є не єдиними доказами вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а лише являються одними із доказових матеріалів по справі, в зв`язку з чим, їх цілком обґрунтовано судом першої інстанції було прийнято до уваги та покладено в основу оскаржуваного рішення. 
Також, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було викликано та допитано свідка ОСОБА_2 , який висловився на підтвердження даних викладених у його письмових поясненнях, засвідчених своїм власноручним підписом, та вказав, що дійсно, в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Окрім зазначених вище доказів, апеляційним судом було переглянуто відеоматеріал, доданий до матеріалів про адміністративне правопорушення, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі  у встановленому законом порядку на стан сп`яніння у присутності двох свідків, йому були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та він власноручно, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» написав пояснення, та на камеру вказав « я не говорю що не згоден, просто формулювання не подобається», та будучи ознайомленим з відомостями внесеними в протокол, підписав його.
Виходячи з вищенаведеного, твердження сторони захисту з приводу відсутності фактичної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , є таким, що не знайшло свого обґрунтованого підтвердження. 
Посилання сторони захисту на наявність в матеріалах справи, як на доказ підтвердження того, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння - виписку із медичної карти амбулаторного  (стаціонарного) хворого від 28 лютого 2020 року, апеляційний суд вважає таким доказом, який не може бути визнаний належним та допустимим виходячи з того, що направлення на такий огляд видавалось слідчим відділу поліції в межах кримінального провадження, та до справи про адміністративне правопорушення жодного відношення він не має. 
Будь-яких нових даних до суду апеляційної інстанції на підтвердження невинності ОСОБА_1 , а ні самим  правопорушником, а ні його захисником надано не було, в зв`язку з чим, така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 

Доводи автора апеляційної скарги з приводу безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є таким, що не заслуговує на увагу, та спростовуються як переглянутим записом з відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що у працівників поліції виникли питання до водія автомобіля  «Volkswagen Polo”, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки в нього не був освітлений задній номерний знак, а також водій авто був не пристебнутий паском безпеки, за що на нього на місці зупинки було складено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, про оскарження якої до суду не було надано жодних відомостей стороною захисту, що свідчить проте, що при її складанні ОСОБА_1 погодився з даними, внесеними до неї, тому, на противагу доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає підстави для зупинки транспортного засобу цілком обґрунтованими. 

Крім того, було задоволено клопотання сторони захисту з привиду витребування з органів поліції відеозапису, який вівся в приміщенні лікарні. Однак, на вказаний запит органами поліції на адресу апеляційного суду були надіслані аналогічні відеоматеріали тим, які вже наявні в матеріалах справи, що свідчить про те, що відеоспостереження в приміщенні не велось, або не було збережено. Виходячи з того, що на  особу правопорушника було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження від огляду на стан сп`яніння, що чітко підтверджується як письмовими доказами, так і вже наявним відеоматеріалом, а не за перебування такої особи в стані наркотичного сп`яніння, то, на думку апеляційного суду, затребуваний відеоматеріал не є категорично необхідним доказом по справі. 

Адміністративне стягнення ОСОБА_1   накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, який є інвалідом 3 групи,  ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

               Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Нестеренка С.О.  в інтересах   ОСОБА_1 –  залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  -  без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач