Справа № 415/1637/20 
Провадження № 33/810/112/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, у присутності захисника Батури І.В., який діє у інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 2 від 13.07.2020 року,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України,

встановила:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн та стягнутий судовий збір 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 23 лютого 2020 року, о 23 годині 11 хвилин, у м.Сєвєродонецьку Луганської області, по вул.Новікова,11 ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив дрібне хуліганство: висловлювався нецензурною лайкою у бік перехожих, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати судове рішення та закрити провадження по справі.
Зазначає, що пізно увечері 29 лютого 2020 року він керував автомобілем по вулиці Новікова м.Сєвєродонецька, і поблизу будинку № 11 був зупинений поліцейськими для проходження медичного огляду. Він погодився і,після того, як прилад “Драгер” показав, що він тверезий, поліцейські почали з нього фактично знущатись, запропонувавши поїхати до лікарні на огляд.
Він дійсно висловився у бік поліцейських нецензурною лайкою, оскільки було пізно, він був голодним та стомленим, ображеним на зухвалі дії поліцейських та на незаконність його зупинки.
Крім того, вважає, що проїзна частина дороги у нічний час не є громадським місцем, тому, нічий спокій він не порушував.
Апелянт вважає, що поза увагою суду залишився той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені прізвища свідків та потерпілих, які у такій ситуації повинні бути зазначені. 

У судовому засідання апеляційної інстанції захисник Батура І.В. підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного ОСОБА_1 , просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.
Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вислухавши захисника, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах та доданими у судовому засіданні апеляційного суду доказами, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ч.2 ст.283 КпАП України постанова, зокрема, повинна містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, у матеріалах провадження про адміністративні правопорушення на а.п.1 міститься протокол про адміністративне правопорушення, складений 23 лютого 2020 року заступником командира взводу 1 роти 2 батальону УПП у Луганській області Зінченком Д.О. про те, що ОСОБА_1 ( який притягувався раніше до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України 14.05.2018 року) 23 лютого 2020 року, о 22 годині 11 хвилин у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по вул.Новікова,11, перебуваючи у п`яному вигляді, у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою у бік перехожих, чим порушив громадський порядок.

ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень у протоколі у присутності двох понятих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до протоколу АА № 207576 від 23.02.2020 року ОСОБА_1 був затриманий, для припинення адміністративного правопорушення, відповідно до ч.2 ст.262 КпАП України, із повідомленням про це ( за № 499) до центру вторинної правової допомоги; ОСОБА_1 особисто засвідчив, що йому повідомили про його права та обов`язки, передбачені ст. 55,56,59 та 63 Конституціїї України ( а.п. 2).

Крім того, ОСОБА_1 у особистій заяві просив розглянути справу про адміністративне правопрушення у Лисичанському міському суді Луганської області, за місцем його проживання ( а.п. 7).

Доданими до протоколу відеозаписами із нагрудних камер поліцейських ( а.п.9) встановлено, що 23 лютого 2020 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції і, під час перевірки документів та виявлення обставини відсутності у нього полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та складання протоколу за ч.1 ст.126 КпАП України, почав гучно нецензурно лаятись у бік поліцейських та присутніх тут свідків, і ці обставини зазначені у рапортах працівників поліції ( а.п.5,6).

Аналогічна зухвала поведінка ОСОБА_1 продовжувалась тривалий час, до моменту застосування до нього працівниками поліції фізичної сили та затримання у порядку ст.262 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та зміст постанови, вважаю, що судом правильно встановлені обставини та дії ОСОБА_1 , які містять у собі склад адмінистративного правопорушення, передбачений ст.173 КпАП України.
Суд наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст.173 КпАП України; підстав для скасування постанови суду та закриття провадження по справі ( у тому числі, і за викладеними у апеляційній скарзі обставинами) не убачається.
Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України. 
        На підставі наведеного та керуючись  ст.247, 294 КУпАП, суддя

                                постановила:

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.173 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                 О.В.Рябчун