ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5199/20 Справа № 202/1897/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

       У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини.
       В обґрунтовування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у фактичних близьких відносинах з 03 квітня 2014 року по квітень 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач. Позивач зазначає, що на час вагітності і після народження дитини відповідач визнавав дитину своєю, підтримував її, надавав матеріальну допомогу. 10 квітня 2016 року ОСОБА_1 припинив відносини з нею і взагалі не спілкується. Вона просила його визнати дитину і надавати матеріальну допомогу на її утримання, але останній відмовився. В органі реєстрації актів цивільного стану відповідний запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку статті 135 СК України. Відповідач не цікавився донькою, не надає матеріальну допомогу на її утримання. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внести зміни у актовий запис про народження дитини, записавши її батьком ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 
       Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини – ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_4 у народження. Індустріальному районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис № 326 від 22 квітня 2016 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 замість ОСОБА_5 . Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 березня 2019 року до виповнення повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду від 28 лютого 2020 року змінити в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини з 1/4 частки заробітку (доходу) на “в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку”, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.          В іншій частині рішення суду не оскаржується.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Позивач ОСОБА_2 є матір”ю неповнолітньої доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини зазначено — ОСОБА_5 (а.с.5).
       Із копії Актового запису про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що відомості про батька дитини були внесені відповідно до заяви матері дитини на підставі ч.1 ст. ст. 135 СК України (а.с.151).
       Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2019 року у справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза з метою з`ясування кровного споріднення  ОСОБА_1 і дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.37). 
        Судова молекулярно-генетична експертиза у справі проведена не була, оскільки відповідач ОСОБА_1 відмовився від її проведення, про що надав відповідну заяву (а.с.43, 44).
       Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 визнавав себе батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановлено судом, дитина проживає разом із матір”ю та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
       Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.
Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
       Відповідач  ОСОБА_1 працює на посаді оперуповноваженого Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, має постійний дохід та має можливість надавати матеріальної допомоги на утримання дитини. 
Заперечуючи проти позову в частині розміру стягнутих судом аліментів, відповідач посилався на те, що він має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його дружина - ОСОБА_7 яка на теперішній час не працює. Зазначав, що на його утриманні також знаходиться син дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який навчається в інституті на контрактній основі зі сплатою за навчання 17000 грн. на рік, які сплачує відповідач. Разом з ними проживає теща ОСОБА_9 , яка також перебуває на його утриманні (а.с.87, 88, 90, 91, 93, 96).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини з 1/4 частки заробітку (доходу) на “в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку” (а.с.84-86).
Слід зазначити, суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів вірно врахував, що відповідач працевлаштований, має постійний дохід, аліменти з відповідача на утримання іншої дитини не стягуються, тому дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 березня 2019 року до виповнення повноліття дитини. 

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що стягнення аліментів з відповідача у визначеному рішенням суду розмірі негативно вплине на рівень життя сім”ї відповідача є необгрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
       
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року в оскаржуваній частині — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді