ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1916/19                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                   Беспалова О.О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Салді Сервіс" до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Салді Сервіс"  звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області в якому просило суд:
- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" пеню у розмірі 293 342,76 грн за період з 25.05.2018 по 05.04.2019 за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі у розмірі 941 193,00 грн. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» пеню у розмірі 293   342,76 грн за період з 25.05.2018 по 05.04.2019 за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі у розмірі 941   193,00 грн.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції зроблено хибні висновки щодо наявності у позивача права на отримання пені за несвоєчасну виплату відшкодування з податку на додану вартість, оскільки при поданні позивачем у 2012 році податкової звітності з податку на додану вартість ним було поду пущено помилки. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 03.08.2020 року за вх. № 27343, в якому позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечно.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Салді Сервіс» заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку в сумі 941 193, 00 грн, відображеного у податковій декларації з ПДВ, поданій за листопад 2012 року.
Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/2744/13-а від 14.04.2015, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2015, встановлено, що ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 року, за результатами якої складено акт перевірки 21.01.2013 № 7/15-03/35997828.
Перевіркою встановлено порушення п. 200.4, 200.9 ст. 200 ПК України, п. 14.2, 14.3 розділу III «Порядок оформлення та подання податкової звітності», п.п. 4.6.4, 4.6.5 п. 4.6 розділу V «Порядок заповнення податкової декларації» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228.
На підставі Акта перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 № 0001201503, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 574 105, 00 грн та застосовано 287 052, 20 грн штрафних (фінансових) санкцій.
За результатами розгляду справи № 810/2744/13-а, постановою суду від 14.04.2015 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 № 0001201503.
Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/2742/17 від 30.11.2017, яка набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018, встановлено, що 20.12.2012 позивач подав до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області податкову декларацію з ПДВ за листопад 2012 року, електронний номер про прийняття податкової декларації 9080481789, при цьому, при заповненні декларації з ПДВ за листопад 2012 року підприємством допущено технічну помилку. 
З метою виправлення допущених технічних помилок в податковій декларації з ПДВ за листопад 2012 року ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс» 18.01.2013 подало уточнюючу декларацію з ПДВ за листопад 2012 року, але ним отримано квитанцію № 2 від 18.01.2013, в якій вказано причину неприйняття податкової декларації, а саме: «Помилка: - в періоді 2012 року «Листопад» відсутні звіти з кодом «J02001» типу «Звітні» або «Новий звітний». Звіт типу «Уточнюючий не може бути прийнятий». Пізніше, 04.03.2013 ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс» повторно надіслано уточнюючу податкову декларацію за листопад 2012 року.
ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 року, за результатами якої складено акт перевірки 21.01.2013 № 7/15-03/35997828, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 №0001201503, яке визнано протиправним та скасовано постановою суду від 14.04.2015 у справі № 810/2744/13-а, про що зазначено вище.
Постановою суду, у справі № 810/2742/17 від 30.11.2017 встановлено, що позивач має право на бюджетне відшкодування згідно поданої ним податкової декларації за листопад 2012 року в розмірі 941 193, 00 грн. 
Вищевказаною постановою суду зобов`язано Головне управління ДФС у Київській області внести заяву ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс» про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193, 00 грн відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Крім того, у травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво- Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пеню у розмірі 970 073, 44 грн за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі 941 193, 00 грн.
Вказане рішення суду відповідно до ухали Шостого апеляційного адміністративного суду набрало законної сили 19.11.2018.
Як вбачається з вказаного рішення суду, пеня у розмірі 970   073,40 грн. нарахована та стягнута з податкового органу за період з 14.07.2015 по 24.05.2018.
На час звернення до суду з даним позов, суму бюджетного відшкодування позивачу не виплачено, що обумовило звернення позивача з позовом щодо нарахування та виплати пені за період з 25.05.2018 року по 05.04.2019 року. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Так, згідно п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
У п. 200.10 ст. 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, які настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Отже, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених п. 200.7 ст. 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
- у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 200.15 ст. 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Пунктом 200.23 ст. 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин нормами ПК України закріплений обов`язок контролюючого органу щодо подання висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування.
В подальшому, 21.12.2016 було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII, який набрав чинності 01.01.2017. Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Так, згідно з п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України (в чинній редакції), формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до п.п. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема - з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення (пункт г); з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (пункт ґ).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 20.12.2012 звертався до ДПІ у Києво-Святошинському районі із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року із заявленою до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку сумою 941 193, 00 грн.
Крім того, відповідь на адвокатській запит Головним управлінням ДФС у Київській області направило листа № 7711/Адв/10-36-10-09 від 25.03.2019, підтверджено невиконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 у спрві 810/2742/17, якою було зобов"язано податковий орган внести заяву позивача про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941   193.00 грн відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 рік до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що дає підстави вважати, що дане відшкодування не було проведено.
У свою чергу, Головне Управління Державної казначейської служби України у Київській області направило у відповідь на адвокатській запит листа № 12-04/709-2048 від 11.04.2018, в якому повідомило про неперерахування суми бюджетного відшкодування у розмірі 941193, 00 грн. на поточний банківський рахунок позивача.
Згідно п.п. 16 п. 4 Положення про Головне управління ДФС у Київській області, затвердженого наказом ДФС 09.08.2017 № 529, ГУ ДФС відповідно до покладених на нього завдань, здійснює у межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, Реєстру отримувачів бюджетної дотації для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції відповідно до Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», реєстрів, банків та баз даних, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, а також забезпечує ведення реєстру страхувальників єдиного внеску.
Отже, ГУ ДФС у Київській області є відповідальним, в даному випадку, за відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.
Відповідно до п. 1 розд. 2 Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 343 від 09.03.2016 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2016 за № 496/28626, для забезпечення повного з`ясування обставин, що мають значення в процесі судового розгляду позовних заяв про бюджетне відшкодування ПДВ, пені або стягнення митних платежів, відповідачами у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник або який здійснював митне оформлення, та орган Казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.
Таким чином, сума бюджетного відшкодування з ПДВ залишається невідшкодованою позивачеві у визначені ПК України строки, тому він має право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному п. 200.23 ст. 200 ПК України.
Відповідно до Постанови Правління НБУ «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 02.03.2015 № 154, з 04.03.2015 облікову ставку встановлено в розмірі 30 %.
З огляду на викладене, враховуючи, що у період з 25.05.2018 по 05.04.2019 позивачеві не відшкодовано бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 941 193, 00 грн, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у ТОВ «Торговий Дім «Салді Сервіс» наявне право на стягнення пені у розмірі 293    342.76 грн. (облікова ставка - 30% (яка становила на дату винекнення пені), 120% облікової ставки - 36%, кількість днів прострочення - 316).
При цьому, безпідставними є посилання апелянта на те, що у позивача не виникає право на отримання сум пені, визначеної відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України з підстав відсутності за податковим органом порушень вимог податкового законодавства та прав і законних інтересів позивача та невчинення дій щодо несвоєчасного бюджетного відшкодуванням заявленої суми ПДВ, посилаючись на дію відповідного Реєстру, який в порядку черговості автоматично вносить заяви у хронологічному порядку їх надходження та у зв`язку із змінами в законодавстві та порядку ведення відповідних реєстрів, а також запровадженню нових механізмів відшкодування ПДВ і відпрацювання питань правомірності заявленого позивачем бюджетного відшкодування, то на думку суду вони є безпідставними, оскільки суперечать п. 200.12 ст. 200 ПК України. 
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. 
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Салді Сервіс" до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області про стягнення коштів залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                О. О. Беспалов
Суддя                                                                                            В. Ю. Ключкович
Суддя                                                                                            А.Б. Парінов 

(Повний текст постанови складено 17.09.2020 року)