Ухвала
про залишення скарги без руху
 
13 липня 2020 року
м. Київ
справа № 292/239/19
провадження № 51- 3219 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстави істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, скаргу розглянути з його участю та засудженого ОСОБА_5 , однак при цьому не навів належних обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості судових рішень з огляду на зазначення процесуальних норм.  
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пункті 4  ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією із підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. 
При вирішенні питання про наявність зазначеної підстави для скасування чи зміни судового рішення, визначеної  положеннями ст. 438 КПК, суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК. Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення  вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, захисник  вищевказаних вимог закону не дотримався.
Захисник ОСОБА_4 у скарзі посилається на те, що вирок постановлений з порушеннями вимог статей 17, 22, 91, 92, 97, 370 КПК, вказує на порушення на досудовому слідстві положень статей 23, 104 - 107, 208, 214, 217, 236, 237, 240 КПК  і  на порушення права обвинуваченого на захист, що апеляційним судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про дослідження письмових доказів і матеріалів провадження, не надано оцінку показанням потерпілого, не спростовано доводи апеляційної скарги в частині неналежності і недопустимості доказів та не досліджено матеріали провадження.
Враховуючи наведені доводи скарги, на думку Суду, захисник не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних  ним судових рішень, з урахуванням положень статей  412, 438 КПК, оскільки не вказав, яким чином зазначені ним порушення, допущені на досудовому слідстві вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих судових рішень, та які саме норми процесуального закону були не дотримані апеляційним судом при розгляді кримінального провадження, апеляційної скарги та клопотань, що перешкодили суду апеляційної інстанції ухвалити законне і обґрунтоване рішення.  
Крім того, у скарзі захисник зазначає про те, що суди першої й апеляційної інстанцій допустилися припущень в частині визнання належності саме потерпілій крові на речових доказах, оскільки стороною обвинувачення генетична експертиза ДНК не була призначена, що свідчить про однобічність і необ`єктивність  розгляду провадження судами обох інстанцій.
Отже, захисник у скарзі надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3