ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/24770/19	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/395/20 	Доповідач - Ходоровський М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Ходоровський М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Бершадська Г. В., 
секретаря - Панькевич Т.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року (головуючий суддя Вийванко О.М., повний текст рішення складено 09 січня 2020 року) у справі № 607/24770/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” (далі АТКБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 127741,91 грн., з яких: 3182,94 грн. заборгованість за кредитом; 124558,97 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом за період з 18.07.2008 р. по 30.03.2018 р. 
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.07.2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконала, станом на 31.08.2019 року заборгувала - 410162,66 грн, яка складається з наступного:
3182,94 грн. - заборгованість за кредитом:
400747,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6231,95 грн заборгованість за пенею та комісією.
Посилаючись на наведене, враховуючи право кредитора на часткове повернення суми заборгованості, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість у сумі 127741,91 грн., яка складається з наступного:
3182,94 грн. - заборгованість за кредитом:
124558,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 18.07.2008 року по 30.03.2018 року . 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2008 р. в розмірі 3182,94 грн. (три тисячі сто вісімдесят дві гривні 94 копійки) та 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) сплаченого судового збору.
Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін. Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в підписаній Відповідачем заяві та довідці про умови кредитування вказано базову процентну ставку за користування кредитом — 3% на місяць або 36% річних. Відповідач при укладенні Кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків, пені та штрафів. В даній справі суд неправильно застосував висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки умови кредитування належним чином погоджені із Відповідачем, що підтверджується підписаною нею заявою.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що надані Банком витяги з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів не можуть бути складовою частиною кредитного договору, оскільки не містять підпису Відповідача; Банком не погоджено умови кредитування (зокрема, щодо сплати відсотків) з Відповідачем.
З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він зроблений без повного з”ясуваня обставин справи, зокрема судом у повній мір не досліджено та не дано оцінку даним, що містяться у заяві ОСОБА_3 , не досліджено довідку про умови кредитування, де зазначено, що сторони договору погодили між собою сплату відповідачкою процентів за користування кредитом.
Судом першої інстанції встановлено, що 18.07.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 5300,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. 
У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у Заяві, підписаній Відповідачем, також зазначено:
1) вид кредитної картки - "Універсальна, 30 днів пільгового періоду";
2) кредитний ліміт (початковий) — 700,00 грн;
3) валюта — гривня;
4) базова процентна ставка — 3% на місяць (36 % річних) на залишок заборгованості.
Своїм підписом на заяві Відповідач підтвердив факт отримання кредитної картки та ПІН-коду до неї.
Крім заяви, Відповідачем також в той же день підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (наявна в матеріалах справи).
В даній довідці, підписаній Відповідачем, вказано:
1. тип кредитної лінії;
2. пільговий період (30 днів);
3. базова відсоткова ставка за користування кредитом — 3 % в місяць (36 % річних):
4. розмір та строк внесення щомісячних платежів;
5. розмір комісії за зняття готівки;
6. розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості;
7. розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням.         
На підставі вищевказаної заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , на яку було встановлено початковий кредитний ліміт 700,00 грн, який неодноразово змінювався, серед змін 21.08.2011 року кредитний ліміт було встановлено на рівні 5300,00 грн.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіhttps://privatbank.ua/terms/.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2019р. становить 127741,91 грн., з яких: 3182,94 грн. заборгованість за кредитом; 124558,97 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом з 18.07.2008р. по 30.03.2018р. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). .
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України ). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Встановлено. що позивачем на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором надано розрахунок заборгованості з 18 липня 2008 року. Як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31 серпня 2019 року заборгованість відповідача за процентами з 18.07.2008 по 30.08.2018 року становить 124558,97 грн.
Вищезазначено, що згідно довідки про умови кредитування базова процентна ставка в місяць становить 3%.
Згідно Умов і правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що ставки, з яких здійснювалось нарахування процентів на поточну заборгованість становили 36,00%, 30,00%, 34,80%, 43,20%.
Проте, позивачем не підтверджено, що долученими до матеріалів справи Умовами та правилами банківських послуг були встановлені нарахування процентів окремо на поточну та прострочену заборгованість за різними процентними ставками( 72,00%, ) та не доведено встановлення іншого розміру процентної ставки, ніж вказаного у довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» 3 % .
Таким чином, позивачем не надано доказів, що підтверджують підстави нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість за ставками 36,00%, 30,00%, 34,80%, 43,20% 72% та не зазначено, на які суми та за який період нараховується такий розмір процентів.
Враховуючи, що позивачем не доведено підстав нарахування процентів в сумі 124558,97 грн., а вимог про стягнення процентів, виходячи з іншого розміру процентної ставки позивачем не заявлено, суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення процентів у зазначеній сумі слід відмовити за недоведеністю вимог.
Оскільки судом першої інстанції дано не правильну оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи та не дано оцінки наявним у справі доказам, які містять інформацію щодо предмета доказування, що призвело до помилкового встановлення судом фактичних обставин справи та правового обгрунтування рішення, а резолютивна частина рішення про відмову у стягненні заборгованості за процентами є вірна, суд апеляційної інстанції вважає, що згідно ст. 376 ЦПК України та п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року “Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку” зазначені обставини є підставою для зміни судового рішення — його мотивувальної частини.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами в сумі 124558,97 грн. залишити без змін, змінивши обгрунтування мотивувальної частини рішення.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, як така, що постановлена в малозначній справі.
Повне судове рішення складено 26 червня 2020 року. 

Головуючий 

Судді