ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/19360/19
адміністративне провадження № К/9901/10375/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року у складі судді Погрібніченка І.М. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у складі колегії суддів: головуючого судді Мєзєнцева Є.І., суддів: Земляної Г.В., Собківа Я.М. у справі №640/19360/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ. 
1. У жовтні 2019 року   ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - Департамент),    в якому просила визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту №49 від 05 березня 2018 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» та наказ №238 від 29 серпня 2018 року «Про внесення змін до наказу Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з приводу ведення будівництва на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 ».    
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду   від 16 березня 2020 року, адміністративний позов задоволено повністю.
3. 10 квітня 2020 року від відповідача до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
4. Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі №640/19360/19 та витребувано матеріали справи.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до Державного акта на право власності на  земельну ділянку серії ЯЕ №986775 від 07 липня 2009 року та плану меж земельної ділянки, ОСОБА_2 на підставі рішення Київської міської ради від 02 квітня 2009 року №310/1365 належить земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер: 8000000000:72:528:0011, розташована на АДРЕСА_2 .
6. Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 31 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 (як продавцем) та ОСОБА_1 (як покупцем), остання купила земельну ділянку площею 0,1000 га, що належить продавцю на підставі Державного акта серії ЯЕ №986775 на право власності на земельну ділянку, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) 07 липня 2009 року (пункт 1.1 договору).
7. Пунктами 1.2, 1.3 та 1.4 договору передбачено, що земельна ділянка розташована за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Лугова, 3-Б. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер: 8000000000:72:528:0011.
8. 14 липня 2014 року Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видано Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 14 липня 2014 року №138/14/12/009-14.
9. 05 серпня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано позивачу Декларацію про початок виконання будівельних робіт на «Будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 ».
10. 02 лютого 2018 року на адресу Київської міської державної адміністрації надійшло колективне звернення мешканців вулиць Лугової та Московської в мікрорайоні Жуляни Солом`янського району м. Києва , у якому вони повідомляли про порушення законодавства України щодо утримання територій населених місць, забезпечення безперебійного і надійного функціонування вулиць та доріг, інших об`єктів господарювання, створення належних екологічних та соціальних умов життя населення, дотримання нормативних санітарно-гігієнічних умов та дотримання правил добросусідства, зокрема, власником земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 8000000000:72:528:0011, власником якої є ОСОБА_1 .
11. За результатами здійснення перевірки доводів, викладених у вище зазначеному зверненні, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видано наказ №49 від 05 березня 2018 року "Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт", яким відповідно до підпункту 5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" від 17 січня 2017 року №1817-VIII та на підставі листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 13 лютого 2018 року №055-1968 (вих. №073/1132 від 13 лютого 2018 року) скасовано реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт "Будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 " від 08 серпня 2014 року №КВ083142200047, замовник - ОСОБА_1 .
12. Наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва видано наказ №238 від 29 серпня 2018 року "Про внесення змін до наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) "Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт" від 05 березня 2018 року №49", яким внесено зміни до пункту 1 наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт» №49                від 05 березня 2018 року, а саме: слова «підготовчих робіт» замінено словами «будівельних робіт».
13. Незгода позивача із зазначеними наказами відповідача зумовила його звернення до суду за захистом своїх прав.
ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
14. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірні накази №49 від 05 березня 2018 року та №238 від 29 серпня 2018 року, якими було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 серпня 2014 року №КВ083142200047, у зв`язку з тим, що Містобудівні умови і обмеження від 14 липня 2014 року №138/14/12-009-14 не видавались, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не спростовано оригінальність та дійсність Містобудівних умов та обмежень від 14 липня 2014 року №138/14/12-009-14, а також не спростовано факту їх видачі. Крім того, лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) від 13 лютого 2018 року №055-1968 не може служити спростуванням факту видачі зазначених вище Містобудівних умов і обмежень.
15. Представник Департаменту заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що об`єкт будівництва збудовано без належно затвердженого проекту та згідно з положеннями   статті 376 Цивільного кодексу України  він вважається самочинним будівництвом. Таким чином, замовником будівництва - ОСОБА_1 наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 083142200047 в частині отримання містобудівних умов та обмежень та затвердження проектної документації, чим порушено частину восьму  статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у разі втрати містобудівних умов та обмежень органом містобудування та архітектури, який їх видав, замовник не повинен нести відповідальність та зазнавати негативних наслідків, зокрема, скасування Декларації про початок виконання будівельних робіт у зв`язку з відсутністю в електронній базі документообігу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відомостей про видачу таких містобудівних умов. За обставин, встановлених під час розгляду даної справи, та надання позивачем копії Містобудівних умов та обмежень, лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 13 лютого 2018 року №055-1968 не може вважатись належним доказом відсутності зазначених Містобудівних умов та обмежень у позивача, оскільки відповідачем не було здійснено перевірку факту їх видачі за реквізитами, вказаними у них. Відповідачем не спростовано факт наявності чинних Містобудівних умов та обмежень від 14 липня 2014 року №138/14/12/009-14. Саме на орган містобудування та архітектури, який видав Містобудівні умови та обмеження, у даному випадку Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), покладено обов`язок щодо зберігання та обліку виданих замовнику містобудівних умов. 
V.  КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
17. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу, що інформація, на підставі якої Департаментом видано оскаржуваний наказ, надійшла на його адресу в офіційному повідомленні від компетентного органу виконавчої влади. При цьому, суди досліджували лише копію містобудівних умов та обмежень, які були долучені позивачем до матеріалів судової справи. Суди не здійснили запити до компетентного органу - Департаменту містобудування та архітектури та не зобов`язали позивача надати для огляду оригінал містобудівних умов та обмежень. ОСОБА_1 наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 083142200047 в частині отримання містобудівних умов та обмежень та затвердження проектної документації. Отже, зазначений вище об`єкт будівництва є самочинним будівництвом. Чинним законодавством не передбачено, що встановлення фактів наведення замовниками недостовірних даних у деклараціях відбувається виключно за результатами здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того, відповідач подав до Шостого апеляційного адміністративного суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, однак таке судом не було задоволено, чим порушено норми процесуального права.
VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
19. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
21. Відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і далі - в редакції, чинній на момент видачі позивачу декларації про початок виконання будівельних робіт) основними складовими вихідних даних є: 1)  містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.
22. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 розділу ІІ Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх складу та змісту, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 (далі також - Порядок № 109, в редакції, чинній на момент видачі позивачу декларації про початок виконання будівельних робіт) містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження  надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
23. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.
24. Відповідно до пункту 2.5 Порядку надання обмежень та умов містобудівні  умови  та  обмеження  складаються  у двох примірниках.  Перший  примірник  надається  замовнику, а другий постійно зберігається в  уповноваженому органі містобудування та архітектури, який їх видав. Містобудівні умови  та  обмеження вносяться до містобудівного кадастру уповноваженим органом містобудування та  архітектури  або утвореними у його складі службами містобудівного кадастру (у разі наявності).
25. Пунктом 2.6 вказаного Порядку передбачено, що у разі втрати оригіналу містобудівних умов та обмежень їх засвідчена у встановленому порядку копія  надається уповноваженим  органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви.
26. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
27. Замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації  органом  державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності (пункт 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
28. Частиною другою статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.
29. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, виключною підставою для скасування декларації про початок будівництва є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: 1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; 2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту; 4) скасовано  містобудівні умови та обмеження.
30. Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації, однак може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого характеру.
31. Аналогічні позиції щодо застосування зазначених вище актів законодавства викладені Верховним Судом у постановах від 23 липня 2019 року у справі №826/5607/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 818/260/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №824/64/16-а та у справі № 826/6988/16, від 14 листопада 2019 року у справі № 826/5055/16.
32. Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для прийняття відповідачем спірних наказів №49 від 05 березня 2018 року та №238 від 29 серпня 2018 року, якими скасовано реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт "Будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 " від 08 серпня 2014 року №КВ083142200047, був лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 13 лютого 2018 року №055-1968 (вих. №073/1132 від 13 лютого 2018 року), зі змісту якого вбачається, що згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) містобудівні умови та обмеження або будівельний паспорт по АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:72:528:0011) не надавались.
33. Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що у разі втрати містобудівних умов та обмежень органом містобудування та архітектури, який їх видав, замовник не повинен нести відповідальність та зазнавати негативних наслідків, зокрема, скасування Декларації про початок виконання будівельних робіт у зв`язку з відсутністю в електронній базі документообігу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відомостей про видачу таких містобудівних умов.
34. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не спростовано факт наявності чинних Містобудівних умов та обмежень від 14 липня 2014 року №138/14/12/009-14.
35. Разом із тим, судами попередніх інстанцій не перевірено факт видачі позивачу Містобудівних умов та обмежень, попри наявність доводів відповідача щодо внесення недостовірних даних щодо видачі таких, та, як зазначено судом першої інстанції, попри наявність доводів позивача про знаходження у нього оригіналу погоджених Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: вул. Лугова, 3-Б в м. Києві (Солом`янський район) від 14 липня 2014 року №138/14/12-009-14, а відтак відповідний висновок судів попередніх інстанцій є передчасним.
36. Без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.
37. При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
38. Таким чином, для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
39. Разом із тим, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального права, оскільки відповідач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, однак таке судом не було задоволено, так як колегія суддів апеляційної інстанції вказане клопотання розглянула та дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (відповідно до статті 12 та 311 КАС України).
40. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
41. Закон України "Про судоустрій і статус суддів"  встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
42. Відповідно до    статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
43. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; пункт 30).
44. У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначено, що призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, пункт 30).
45. У пункті 31 рішення у справі "Волошин проти України" (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі "Бацаніна проти Росії" (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами" і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.
46. У пункті 25 рішення у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№ 42310/04) була висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.
47. Таким чином, згідно з уже розробленими теоретичними підходами, зробленими на основі аналізу прецедентної практики ЄСПЛ, можна дійти висновку про такі критерії мотивованості судового рішення: у рішенні вмотивовано питання факту та права, проте обсяг умотивування може відрізнятися залежно від характеру рішення та обставин справи; у рішенні містяться відповіді на головні аргументи сторін; у рішенні чітко та доступно зазначені доводи і мотиви, на підставі яких обґрунтовано позицію суду, що дає змогу стороні правильно аргументувати апеляційну або касаційну скаргу; рішення є підтвердженням того, що сторони були почуті судом; рішення є результатом неупередженого вивчення судом зауважень, доводів та доказів, що представлені сторонами; у рішенні обґрунтовано дії суду щодо вибору аргументів та прийняття доказів сторін.
48. Зважаючи на те, що допущені судами попередніх інстанцій порушення норм права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа в даній частині - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому необхідно взяти до уваги викладене у цій постанові та встановити зазначені в ній обставини, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і охоплюються предметом доказування, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам, аргументам учасників справи та постановити законне та обґрунтоване    рішення.
Керуючись статтями   341,   345,   350, 353,   356,   359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.          
Головуючий                                                                                                                                                                   І.В. Желєзний
Судді:                                                                                           Я.О. Берназюк
                                                                                                    Н.В.Коваленко