Номер провадження: 22-ц/813/3545/20 
Номер справи місцевого суду: 360/405/18
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2020                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М.,Ващенко Л.Г., 
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач -  ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 рокуу складі судді Аліної С.С.,   
в с т а н о в и в:
У лютому 2018 року ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини №5 від 17.12.2013 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 01 квітня 1998 року по 15 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року, шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 розірваний. Спільне проживання з ОСОБА_2 було припинене з середини 2000 року. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 сторони мешкали у м. Монастирище Черкаської області. Після припинення спільного проживання з ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 виїхав до м. Біла Церква Київської області, де постійно проживав та проживає на теперішній час. У с. Бородянка Київської області він ніколи не був навіть під час спільного проживання з ОСОБА_2 . Після фактичного припинення шлюбних відносин, у листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 дізнався про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 дитину, дочку ОСОБА_5 . Батьком народженої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини у актовому записі про народження дитини №5 від 17 грудня 2013 року, зробленому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, у відповідності до положень ч.1 ст. 122 СК України, був записаний позивач ОСОБА_1 . Позивач вказує про те, що народжена ОСОБА_2 23 березня 2006 року дитина не походить від нього, тому він не повинен мати щодо вказаної дитини ні прав, ні обов`язків, які визначені СК України. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в описовій частині рішення Монастирищенським районним судом Черкаської області зазначено про те, що  ОСОБА_2 визнавалася та обставина, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дана обставина стала підставою для подання ОСОБА_3 заяви про залишення позову до ОСОБА_1 без розгляду. Вказаним рішенням  ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав щодо ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 . Опікуном ОСОБА_4  було призначено  ОСОБА_3 . Зазначене рішення не оцінене судом як доказ, не наведено мотивів його відхилення. Крім того, позивача було позбавлено можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, а ОСОБА_3  не отримувала від суду копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з копіями доданих до неї документів та викликів і судових повісток.  
27.05.2019 ОСОБА_3 надала суду відзив на скаргу, в якому просила її задовольнити.
У судове засідання 21.07.2020 учасники процесу не з`явилися, повідомлялися про день, час і місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.        Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню як таке, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.
На обґрунтування вимог позову позивач посилався на те, що не є батьком дитини і такі обставини визнані матір`ю дитини, про що надав рішення суду, дитина народилася поза межами періоду спільного проживання, що вбачається з іншого рішення суду, також доданого до позовної заяви.
Під час судового розгляду до суду першої інстанції надійшла заява опікуна дитини, яка підтвердила факт відсутності батьківства ОСОБА_1 , вказав прізвище справжнього батька дитини. 
ОСОБА_1 проживає в м.Біла Церква Київської області, тому подав заяву про розгляду справи за його відсутністю.
Представник позивача ОСОБА_1 04.10.2018 заявив клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.12.2018 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки він не надав суду відомостей щодо технічної можливості у Бородянському районному суді Київської області на проведення судового засідання.
Того ж дня 10.12.2018 суд ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, обмежившись одним реченням про те, що позивач не надав доказів в обґрунтування позовних вимог. Мотивувальна частина з мотивованою оцінкою аргументів в рішенні суду фактично відсутня. 
Таким чином, рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, ухвалене з порушенням норм процесуального права, фактичним позбавленням можливості участі у справі особи, без дотримання вимог про забезпечення права на справедливий суд з недотриманням обов`язку сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України. 
Встановлено, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . З рішення видно, що звертаючись з позовом в 2017 році, ОСОБА_1 посилався на те, що протягом останніх 17 років з дружиною не проживає, тобто з 2000 року. 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано 17.12.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №5. 
Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.12.2017 позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначено опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ; стягнено з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 , кошти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2017 до досягнення дитиною повноліття; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн; стягнено з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640,00 грн. 
З рішення вбачається, що підставою звернення ОСОБА_3 з позовом про позбавлення батьківських прав щодо дитини стало проживання останньої з нею, батьки якою не опікуються, ОСОБА_1 про народження дитини не знає, і батьком дитини є син її чоловіка.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.11.2019 задоволено клопотання Буренка С.П. про призначення судово-генетичної експертизи задоволено, на вирішення якої поставлене питання, чи являється ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку експерта №103-444-2019 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 виключається.
Згідно з ч.ч.1-3,6  ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Відповідно до  п.п.10,11 Постанови  Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»  від 15 травня 2006 №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір?ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі  реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
Відповідно до п.п.2.13,2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.
Аналіз доказів у справі, у сукупності з висновком експерта №103-444-2019, згідно з яким молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 виключається, надає підстави вважати вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та виключити відомості про ОСОБА_1 , як батька, з актового запису про народження дитини №5 від 17.12.2013 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду – скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову з мотивів та підстав, викладених вище. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384  ЦПК України, суд 
                               постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.
Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як батька, з актового запису про народження дитини №5 від 17.12.2013 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 30.07.2020.

Головуючий:                                                                                      

            Судді: