УХВАЛА

23 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/1519/19
адміністративне провадження № К/9901/23119/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Другого апеляційного  адміністративного суду від  09 червня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал»  до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося до суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Національна комісія), в якому, уточнивши позовні вимоги, просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилося у зволіканні з прийняттям рішення про встановлення тарифів для КП «Харківводоканал» на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на 2019 рік у строки, встановлені пунктом 3.3 Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженої постановою НКРЕКП від 24 березня 2016 року №364 (далі - Процедура №364); зобов`язати Національну комісію відшкодувати шкоду, завдану позивачу у зв`язку із такою бездіяльністю відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року в позові відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправною бездіяльність Національної комісії у формі необґрунтованого зволікання з прийняттям рішення про встановлення тарифу для КП "Харківводоканал" на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на 2019 рік у законодавчо встановлений строк. Зобов`язано Національну комісію відшкодувати КП "Харківводоканал" збитки за провадження господарської діяльності протягом І кварталу 2019 року на підставі тарифів 2018 року в силу бездіяльності Національної комісії, яка виразилось у зволіканні прийняття рішення про встановлення тарифу для КП "Харківводоканал" на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на 2019 рік у законодавчо встановлений строк у розмірі 62004,00 тис.грн.
09 вересня 2020 року Національна комісія надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року, з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявник, посилаючись на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Водночас заявник просить поновити пропущений процесуальний строк.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. Проте, аналізуючи зміст касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що заявник, оскаржуючи висновки суду апеляційної інстанції щодо застосування норм, з посиланням на Закони України « Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою НКРЕП від 10 березня 2016 року №302 та Порядку №364 з посилається саме на висновки Верховного Суду у справах №   826/6713/18 та Великої Палати Верховного Суду у справі №   920/715/17.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341  КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, КП "Харківводоканал" зазначило, що оскаржує судові рішення, у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, проте доводи заявника обґрунтовані саме висновками Верховного Суду, що є взаємовиключними обставинами, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин, відсутні підстави для вирішення питання щодо поновлення пропущеного процесуального  строку.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Другого апеляційного  адміністративного суду від  09 червня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал»  до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                        С.А. Уханенко