Ухвала
11 вересня2020 року
м. Київ
справа № 209/4258/18
провадження № 61-12692ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 
від 23 травня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 02 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Кам`янського відділення публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», про захист прав споживача, визнання неправомірним протоколу комісії, скасування незаконних донарахувань та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 23 серпня 2018 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» було складено акт 
№ 2342 про порушення Кодексу газорозподільних систем, згідно якого позивачем було порушено пункт 1 глави 2 розділу ХІ вказаного Кодексу у вигляді несанкціонованого відбору газу шляхом несанкціонованого газопроводу. В той же день була відключена подача газу до будинку.
Позивач вважав, що відповідачем незаконно складено акт про порушення, незаконно проведено відключення будинку від системи газопостачання, а також ухвалено незаконне рішення щодо нарахування штрафних санкцій за несанкціоноване підключення. 
Враховуючи наведені обставини, позивач просив суд визнати дії відповідача по відключення домоволодіння АДРЕСА_1 від системи газопостачання незаконними; скасувати нараховану позивачу вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відповідно до протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 19 вересня 2018 року та акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості в сумі 136 051,84 грн; зобов`язати відповідача відновити стан, який існував до порушення права позивача, поновивши газопостачання належного ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» по відключенню від газопостачання будинку ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» відновити стан, який існував до порушення права ОСОБА_1 , поновивши газопостачання у належному ОСОБА_1 будинку. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року доповнено рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року у справі № 209/4258/18, відмовлено в частині позовної вимоги про скасування нарахованої ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відповідно до протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 19 вересня 2018 року та акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості в сумі 136 051,84 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» задоволено частково, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 
від 23 травня 2019 року змінено в оскаржуваній частині, в частині правового обґрунтування задоволених позовних вимог про визнання незаконними дій ПАТ «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» по відключенню від газопостачання будинку, що належить ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 та зобов`язання ПАТ «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», відновити стан, який існував до порушення права ОСОБА_1 , поновивши газопостачання належному ОСОБА_1 будинку по АДРЕСА_1 . В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.
20 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» подало касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у справі № 209/4258/18.
Просило поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 27 липня 2020 року.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів дають підстави для висновку, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин; тому на підставі частини другої статті 390 ЦПК України цей строк підлягає поновленню.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 209/4258/18.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», у справі «Шамоян проти Вірменії»).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 
01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята 
статті 19 ЦПК України).
ОСОБА_1 заявлено вимоги про захист прав споживача та ціна позову у справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн), де 2 102 грн розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних в силу закону.
Заявник вважав, що наявні підстави передбачені підпунктами а), б) та в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Натомість колегією суддів не встановлено випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства. 
Апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність доводів відповідача про обладнання на території домоволодіння ОСОБА_1 несанкціонованого газопроводу.
Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі. 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. 
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення ухвалені у малозначній справі, заявником реалізовано право на апеляційний перегляд справи, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, випадків, за яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року в цивільній справі № 209/4258/18.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року в цивільній справі № 209/4258/18.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. В. Шипович
                   Є. В. Синельников
                                                                                                           С. Ф. Хопта