УХВАЛА

10 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/1260/18 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Губенко Н. М., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод"

на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Агрикова О. В., Козир Т. П., Мальченко А. О.
від 03.06.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод"
до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Чигиринського району електричних мереж
про визнання недійсним рішення № 2 від 14.11.2018,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.11.2019 у справі № 925/1260/18 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним рішення комісії Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" по розгляду Акту про порушення від 30.10.2018 та донарахуванню Товариству з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" оперативно-господарської санкції в сумі 120 723,59 грн, оформлене протоколом засідання комісії відповідача № 2 від 14.11.2018.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 рішення          Господарського суду Черкаської області від 21.11.2019 у справі № 925/1260/18 скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

15 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 у справі № 925/1260/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Водночас у касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 у справі № 925/1260/18 відсутнє зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у даній справі позовна заява подана у 2018 році, а статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року встановлений у розмірі 1 762,00 грн, то судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру (за одну немайнову вимогу: визнання недійсним рішення № 2 від 14.11.2018) сплачувався у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 1 762,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою судовий збір підлягав оплаті у сумі 3     524,00 грн, а саме 1 762,00 грн * 200%, де 1 762,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Проте до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 у справі № 925/1260/18 не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже у визначений Судом строк Товариству з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" слід належним чином виконати вимоги статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) у спосіб, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, а також надати Суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 у справі № 925/1260/18 у встановленому порядку і розмірі, а саме у сумі 3     524,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 у справі № 925/1260/18 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Чигиринський шкірзавод", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя           Верховного Суду                                                                       Н. М. Губенко