Ухвала
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 343/625/20
 
провадження №61-12704ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року та ухвалу Івано?Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди.
 
Ухвалою Долинського районного суду від 12 червня 2020 року виправлено в резолютивній частині ухвали Долинського районного суду від 12 червня 2020 року описку, а саме: вказано в 12 абзаці вірно слово гроші, замість "гр" зазначено "гроші".
 
В зв`язку з даним виправленням 12 абзац резолютивної частини ухвали викладено наступним чином : чи є висловлювання особи в.о. начальника-заступник начальника управлі соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_2 сказане 22 березня 2017 року про ОСОБА_1 саме висловлювання: « А ця жіночка ОСОБА_3 про яку Ви ОСОБА_1 казали казала, що Ви ОСОБА_1 в неї потім гроші вимагали. Люди приходять і говорять що Ви ОСОБА_1 вимогали гроші» фактичним твердженням або оціночним судженням? (які відображені на відеодоказі від 22 березня 2017 року, який знаходиться на DVD диску, який зберігається при матеріалах справи).
 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року повернуто заявнику.
 
У серпні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року та ухвалу Івано?Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року.
 
Касаційна скарга містить клопотання представника про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
У своєму клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови заявник отримав 16 липня 2020 року, що підтверджено відповідними доказами.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.
 
Згідно з частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 рокуне може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалася по суті в апеляційному порядку та не входить до переліку ухвал, касаційний розгляд яких передбачено процесуальним законом, тому оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
В частині оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року колегія суддів зазначає наступне.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження в частині оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 рокуу цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року та ухвалу Івано?Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року. 
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі в частині оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року.
 
Витребувати з Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/625/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про захист честі, гідності, спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 жовтня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян