Постанова                                                 
Іменем України
 
08 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-3149/07
провадження № 61-12991св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Сумська міська рада, Сумське міське управління земельних ресурсів, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Гаражний кооператив «Електрон», правонаступником якого є Громадська організація «Автогаражне товариство «Електрон»,
третя особа - Третя сумська міська державна нотаріальна контора,
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 ,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 січня 2018 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.,
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У серпня 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сумської міської ради, Сумського міського управління земельних ресурсів, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Гаражного кооперативу «Електрон» (далі - ГК «Електрон»), правонаступником якого є Громадська організація «Автогаражне товариство «Електрон» (далі - ГО «АТ «Електрон»), третя особа - Третя сумська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
 
Позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що її батько - ОСОБА_4 був членом ГК «Електрон». Рішенням Сумської міської ради від 19 травня 1994 року № 255 йому надано земельну ділянку площею 21 кв. м для будівництва гаражу, який він побудував під № НОМЕР_1 , що АДРЕСА_2 . Проте, право власності на земельну ділянку та гараж не оформив. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла як спадкоємець першої черги, оскільки постійно проживала разом з батьком на день його смерті. 
 
Посилаючись на наведене, просила встановити факт належності на праві власності земельної ділянки площею 21 кв. м та гаражу № НОМЕР_1 в гаражному автокооперативі « Електрон », розташованому по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку та гараж в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .
 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій 
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Встановлено факт належності на праві власності земельної ділянки площею 
21 кв. м та гаражу № НОМЕР_1 в автогаражному товаристві « Електрон», розташованому по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 21 кв. м та гараж № НОМЕР_1 в автогаражному товаристві « Електрон», розташованому по АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10 січня 2018 року закрито апеляційне провадження у справі.
 
Закриваючи апеляційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її прав та інтересів рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2007 року, оскільки вона була прийнята у члени гаражного кооперативу лише у 2012 році. Крім того, рішеннями Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2017 року та Апеляційного суду Сумської області 
від 15 березня 2017 року визнано незаконним рішення ГО «АТ «Електрон» 
від 03 липня 2012 року про прийом в члени громадської організації ОСОБА_2 та зобов`язано її передати ОСОБА_1 ключі від гаража № НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_2 , а також звільнити його від належних ОСОБА_2 речей. 
 
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2018 року зауваження представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до протоколу судового засідання 
від 10 січня 2018 року, залишено без розгляду.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та позиції учасників справи
 
У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , у якій заявник просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 січня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 не доведено порушення її прав та інтересів рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 
2007 року, оскільки згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 листопада 2017 року саме ОСОБА_2 є власником гаража № НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_2 , а тому здійснення щодо нього державним виконавцем виконавчих дій у травні 2017 року на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 
2007 року свідчить про порушення зазначеним судовим рішенням її права власності. Суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки його доводам про те, що задовольняючи позов суд першої інстанції не урахував, що право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, на якій розташований гараж, на момент його смерті не було оформлене, а тому ОСОБА_1 не має права на визнання за нею права власності на земельну ділянку. Позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її батько побудував саме гараж № НОМЕР_1 на спірній земельній ділянці. Крім того, суд першої інстанції визнав за ОСОБА_1 право власності на спірний гараж (тимчасову споруду), який є об`єктом рухомого майна, хоча позивач заявляв вимоги про визнання права власності на нерухоме майно. Апеляційний суд необґрунтовано вказав про не явку в судове засідання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки представник заявника з`явився на розгляд справи, проте у порушення вимог частини другої статті 248 ЦПК України відомості про його присутність не зазначені в оскаржуваній ухвалі та в протоколі судового засідання від 10 січня 2018 року. 
 
У червні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому зазначила, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та ухвалив законне і обгрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 
2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її з суду першої інстанції.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною третьою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги та відзиву, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Установлені судами фактичні обставини справи
 
Рішенням Сумської міської ради від 19 травня 1994 року № 255 ОСОБА_4 надано земельну ділянку площею 21,0 кв. м для будівництва гаража в автокооперативі «Електрон», що розташований по АДРЕСА_2 на якій він побудував гараж під № НОМЕР_1, що підтверджується довідкою Сумського міського управління земельних ресурсів від 02 серпня 2003 року № 4441/01.19, довідкою Сумського міського громадського автогаражного товариства «Електрон», правонаступником якого є ГО «АТ «Електрон», від 07 серпня 
2007 року № 144. 
 
За життя ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку та гараж не оформив.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, яку фактично прийняла його донька ОСОБА_1     
 
У 2012 року ОСОБА_2 стала членом ГО «АТ «Електрон», яким було прийнято рішення про виділ їй земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, яку вона оформила у 2017 році.  
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2017 року у справі  № 592/5899/16-ц задоволено частково позов ОСОБА_1 до ГО «АТ «Електрон», ОСОБА_5 про визнання незаконним прийом до членів громадської організації та усунення перешкод у користуванні гаражем. Визнано незаконним рішення ГО «АТ «Електрон» від 03 липня 2012 року про прийом в члени громадської організації ОСОБА_5 .
 
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 15 березня 2017 року апеляційну скаргу ГО «АТ «Електрон» залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ковпаківського районного суду 
м. Суми від 23 січня 2017 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про усунення перешкод у користуванні гаражем скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким зазначені позовні вимоги задоволено. Усунено 
ОСОБА_1 перешкоди у користуванні гаражем № НОМЕР_1 в ГО «АТ «Електрон» по АДРЕСА_2 , які їй чинить ОСОБА_5 , шляхом зобов`язання ОСОБА_5 передати ОСОБА_1 ключі від гаража та звільнити його від належних їй речей.  
 
Висновки Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування
 
Згідно із частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 обгрунтовував незаконність рішення суду першої інстанції посилаючись на те, що ним вирішені питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , яка є власником гаража № НОМЕР_1 в автокооперативі « Електрон », що розташований по АДРЕСА_2 . Вказував на те, що за життя ОСОБА_4 не оформив право власності на земельну ділянку на якій розташований гараж, а тому ОСОБА_1 не має права на визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. 
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. 
 
Установивши, що на час ухвалення рішення Ковпаківського районного суду 
м. Суми від 05 грудня 2007 року  ОСОБА_2 не була власником та у її користуванні не перебував гараж під № НОМЕР_1 в автокооперативі «Електрон», що розташований по АДРЕСА_2 , а була прийнята членом ГО «АТ «Електрон» лише у 2012 році, рішенням якого їй було виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу та гараж № НОМЕР_1 , які вона оформила у 2017 році, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалося питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, що є підставою для закриття апеляційне провадження за апеляційною скаргою її представника. 
 
Про правильність висновку апеляційного суду свідчить і рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2017 року у справі № 592/5899/16-ц, яким визнано незаконним рішення ГО «АТ «Електрон» від 03 липня 2012 року про прийняття в члени громадської організації ОСОБА_5 , та рішення Апеляційного суду Сумської області від 15 березня 2017 року, яким 
ОСОБА_1 усунено перешкоди в користуванні гаражем № НОМЕР_1 в ГО «АТ «Електрон» по АДРЕСА_2 , які їй чинить ОСОБА_5 , шляхом зобов`язання ОСОБА_5 передати ОСОБА_1 ключі від гаража та звільнити його від належних їй речей.  
 
Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд необґрунтовано зазначив про неявку в судове засідання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який з`явився на розгляд справи, проте у порушення вимог частини другої статті 248 ЦПК України відомості про його присутність не зазначені в оскаржуваній ухвалі та в протоколі судового засідання від 10 січня 2018 року, не можуть бути підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення з формальних підстав, оскільки представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який був належним чином повідомлений про початок судового засідання, яке було призначене на 
10 січня 2018 року на 09:30 год. з`явився в судове засідання на стадії судових дебатів, тобто після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, клопотань про повернення суду до стадії з`ясування обставин справи, представник заявника не заявляв, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 10 січня 2018 року. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2018 року зауваження представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до протоколу судового засідання від 10 січня 2018 року залишено без розгляду у зв`язку з пропуском п`ятиденного строку на подання зауважень на протокол судового засідання, що свідчить про дотримання апеляційним судом процесуальної процедури розгляду зауважень на протокол судового засідання.  
 
Інші доводи касаційної скарги правильність рішення апеляційного суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення апеляційного суду залишити без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 січня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак